СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2020 р.                                                                       Справа № 905/174/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Чернота Л.Ф. 
за участю секретаря судового засідання  Склярука С. І. 
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача : не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  “ДТЕК Добропіллявугілля”, м. Добропілля, м. Білицьке, Донецька область (вх. №1479 Д/3) на рішення господарського суду Донецької області від 12.03.2020 року у справі №905/174/20 (суддя Матюхін В.І., повний текст складено 16.03.2020 року)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Задля Руху”, м. Лубни, Полтавська область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Добропіллявугілля”, м. Добропілля, м. Білицьке, Донецька область
про стягнення 199143,74 грн.
ВСТАНОВИЛА:

22.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Задля Руху” м.Лубни, Полтавська область звернулось до господарського суду Донецької області з позовом  до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Добропіллявугілля” м.Добропілля, м.Білецьке, Донецька область про стягнення  199143,74 грн., в тому числі: 188953, 20 грн. – основної заборгованості за поставлений у серпні 2019 товар;10190, 54 грн. – пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 07.09.2019 по 17.01.2020. Також до стягнення заявлений судовий збір у розмірі 2987,16 грн (а.с. 1-3).

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09.01.2019 між сторонами був укладений договір поставки №7537-ДУ-УМТС-Т, на виконання умов якого 01.08.2019 та 13.08.2019 позивачем на адресу відповідача на умовах відстрочки було поставлено товар на загальну суму 188953,20 грн. У зв`язку із                   не оплатою поставленої продукції, позивач направив на адресу товариства претензію з вимогою сплатити утворену заборгованість, яка була залишена без задоволення. З огляду на порушення умов договору щодо строку оплати товару, позивач на виконання п.6.7 договору також нарахував відповідачу пеню у розмірі 10190,54 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.01.2020 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с. 37).
Рішенням господарського суду Донецької області від 12.03.2020 у справі №905/174/20 позовні вимоги задоволені частково у сумі 198372,05 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Добропіллявугілля” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Задля Руху” 188953,20 грн. – основної заборгованості, 9418,85 грн. – пені, 2975,58 грн. – на відшкодування витрат по оплаті судового збору. В іншій частині відмовлено (а.с. 77-80).
За висновком суду, відповідач не довів факту оплати поставленого товару на суму 188    953,20 грн., тому вимоги  щодо стягнення заборгованості обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 10    190,54 грн., суд задовольнив частково у сумі 9    418,85 грн., посилаючись на помилковість розрахунків, наданих позивачем.
Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Добропіллявугілля”  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 12.03.2020 року по справі №905/174/20 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Задля Руху» про стягнення основного боргу та пені відмовити повністю, відшкодування витрат по сплаті судового збору покласти на позивача (а.с. 154-155).
Скаржник, ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля” вважає зазначене рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права,    з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Апелянт зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки №7537-ДУ-УМТС-Т від 09.01.2019, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупцю продукцію в асортименті, кількості, в строк, по ціні і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у договорі і специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору.  
У відповідності до специфікації до договору, постачальник зобов`язаний поставити продукцію на загальну суму  132601,20 до 31.07.2019.
Пунктом 6.2.1 договору передбачено, що у разі невиконання зобов`язання в строк, передбачений специфікацією, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 5% від вартості продукції, яка підлягає поставці за відповідною специфікацією.
Однак, постачальник припустився порушень умов договору, а відтак йому був нарахований штраф – 6630,06 грн., про що був направлений розрахунок штрафних санкцій №0302/20 від 03.02.2020 за порушення строку поставки за договором №7537-ДУ-УМТС-Т від 09.01.2019.  
Відповідно до умов договору визначено, що зобов`язання постачальника забезпечується оперативно - господарською санкцією. На час розгляду справи про стягнення з відповідача суми боргу по відношенню до цієї суми діє оперативно-господарська санкція, яка надає відповідачу право отримати суму нарахованих штрафних санкцій з суми, яка підлягала виплаті позивачеві за поставлену продукцію.
Укладений між сторонами договір передбачає правомірну відмову від виконання зобов`язання по оплаті в односторонньому порядку у разі порушення позивачем строків виконання зобов`язань та можливість отримати нараховані штрафні санкції з сум, які підлягають виплаті позивачеві. 
Таким чином, на думку скаржника, сума основного боргу, яка визначена позивачем у позовній заяві зменшилась на 6630,06 грн., а відтак позовні вимоги не можуть бути задоволені в розмірі визначеному позивачеві.  
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2020 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя                                   Гребенюк Н.В.,     суддя Чернота Л.Ф. (а.с.140).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.08.2020р. по справі №905/174/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля” на рішення господарського суду Донецької області від 12.03.2020 по справі №905/174/20, встановлено строк позивачу до 17.08.2020 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 165-169).
17.08.2020 від позивача ТОВ «Задля руху» надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 12.03.2020 року по справі №905/174/20 залишити без змін. Вказаний відзив    судом апеляційної інстанції розглянуто, прийнято до уваги та долучено до матеріалів справи (а.с. 172).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2020р. у справі №905/174/20 справу призначено до розгляду на 02.09.2020 о 09:30 год. (а.с.178-179).
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористались.
Відповідно до вимог ст. 223 ГПК     України    судом під час розгляду даної справи було складено протокол судового засідання.
Фіксування судового процесу не здійснювалось у відповідності до ч. 3 ст. 222 ГПК України.
Відповідно до ч.1    ст. 269 ГПК України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд    апеляційної інстанції встановив наступне.
09.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Добропіллявугілля” (покупець) в особі Гутаревич А.В., який діяв на підставі довіреності №33/ДУ/2019 від 04.12.2018р. та Товариством з обмеженою відповідальністю “Задля Руху” (постачальник), в особі директора Поляруша А.А., який діє на підставі статуту був укладений договір поставки №7537-ДУ-УМТС-Т (а.с. 8-20).
Відповідно до п.1.1 в порядку і на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору.
Пунктом 1.2 договору сторони  домовились, що покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію відповідно до умов цього договору.
Згідно з пунктом 4.1 договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, по цінам, з якісними характеристиками та у терміни, узгодженими сторонами в специфікаціях к цьому договору.  
За змістом пункту 4.5 договору покупець має право затримати оплату за продукцію у випадку ненадання та /або несвоєчасне надання оригіналів рахунків, податкових накладних, а також інших документів, надання або передача яких постачальником є обов`язковою умовою в силу вимог договору, при цьому, покупець не несе відповідальності за затримку такої оплати. 
Відповідно до пункту 4.7 договору датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником. 
Пунктом 4.8 договору передбачено, що зобов`язання постачальника вважаються виконані з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в узгодженої місце поставки у належної якості, комплектації, асортименті, кількості, в строки, з якісними характеристиками, погодженими сторонами в договорі і специфікаціях до договору. Зобов`язання покупця вважаються виконанні з моменту оплати поставленої продукції.
Пунктом 5.1 договору передбачено, що загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору. У разі відхилення кількості фактично поставленої продукції від узгодженої до постачання кількості, загальна вартість договору, змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції із розрахунку її ціни, вказаної у відповідних специфікаціях до договору. У будь-якому випадку, загальна орієнтована сума договору не повинна перевищувати 10 000000,00 грн. без ПДВ на дату закінчення договору. Сума може бути збільшена шляхом підписання сторонами  відповідної додаткової угоди після отримання згоди відповідного на то органу управління покупця.
Ціни на продукцію, що поставляється постачальником, визначаються сторонами у відповідних специфікаціях до договору (пункт 5.2 договору).
Відповідно до пункту 5.4 договору розрахунки за поставлену постачальником продукцію по цьому договору здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів  на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 30 (тридцятого) календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформлених податкових накладних, а також документів, визначених розділом 4 цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. 
Остаточні взаєморозрахунки між покупцем та постачальником здійснюються на підставі даних якості, кількості, асортименту і комплекції продукції, визначених відповідно до розділу 2 цього договору (пункт 5.5 договору). 
Пунктом 5.6 договору сторони домовились, що у випадку порушення постачальником строків поставки, визначених у специфікації (-ях) до договору, покупець має право направити постачальнику розрахунок штрафних санкцій та/або збитків, та до їх оплати постачальником затримати оплату поставленої продукції на суму штрафних санкцій та/або збитків. Постачальник зобов`язується здійснити оплату штрафних санкцій, збитків протягом 10 (десяти) банківських днів з дати направлення розрахунку штрафних санкцій, збитків постачальником. При цьому, покупець має право сплатити постачальнику вартість поставленої продукції до оплати останнім покупцю штрафних санкцій та/або відшкодування збитків. 
Пунктом 5.7 договору визначено, що перерахунок покупцем грошових коштів за поставлену продукцію до оплати постачальником штрафних санкцій та/або відшкодування збитків не звільняє постачальника від обов`язку щодо сплати штрафних санкцій та/або відшкодування збитків за порушення строків виконання обов`язків по постачанню продукції, у визначені сторонами строки. У разі несплати постачальником штрафних санкцій та/або збитків, покупець має право застосувати до постачальника оперативно-господарські санкції відповідно до пункту 5.8 договору. 
Відповідно до пункту 5.8 договору зобов`язання постачальника здійснювати поставку відповідно до умов договору. Специфікацією до договору, забезпечується оперативно-господарською санкцією. Під оперативно-господарською санкцією розуміється право покупця отримувати суму нарахованих штрафних санкцій, заподіяних невиконанням договору та збитків із сум, які підлягають виплаті постачальнику. 
Оперативно-господарська санкція застосовується до постачальника після того, як він не сплатив в строк, направлений на його адрес розрахунок  штрафних санкцій та/або збитків, відповідно до умов цього договору. Про застосування оперативно-господарської санкції покупець зобов`язаний письмово повідомити постачальника.  
Відповідно до пункту 6.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання сторонами прийнятими на себе за цим договором зобов`язань, сторона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до чинного законодавства України, в тому числі відшкодовує збитки, сплачує штрафні санкції. Сторони дійшли згоди, що збитки (витрати), понесені на виконання цього договору, відшкодовуються з винної сторони у повному обсязі незалежно від санкцій, визначених розділом 6 цього договору. 
Згідно з пунктом 8.1 договору він може бути скріплений печатками сторін, набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Сторони дійшли згоди, що в разі неналежного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2019 року включно.  
У разі не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань по договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами свої зобов`язань. 
До договору сторонами були підписані специфікації на поставку: до 31.07.2019 продукції 27 найменувань на загальну суму 132601,20 грн. (з ПДВ),  до 30.08.2019 року 9 найменувань продукції на загальну суму 56353,00 грн. (з ПДВ), (а.с. 22-23).
На виконання умов договору позивачем 01.08.2019 та 13.08.2019 на адресу відповідача згідно специфікацій  була поставлена продукція на загальну суму                      188 953,20 грн, що підтверджується видатковими накладними від 01.08.2019 №2385/3 на суму 132601,20 грн (з ПДВ) та від 13.08.2019 №2575/3 на суму 56352,00 грн (з ПДВ), (а.с 24-27).
Матеріали справи містять претензію, з якою позивач звернувся до відповідача про сплату суми у розмірі 188953,20 грн., яка останнім була залишена без відповіді та задоволення (а.28-29). 
Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України. 

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на наступне. 
За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України, статей  173-175 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема з договорів. 
Відповідно до статей 509 Цивільного кодексу України, статей 173-175 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За вимогами статей 525, 526 Цивільного кодексу України забов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. 
Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України також передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Укладений між сторонами договір від 09.01.2019 №7537-ДУ-УМТС-Т за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання    глави 54 Цивільного кодексу України, глави 30 Господарського кодексу України.
Згідно    ст. 712 Цивільного кодексу України     за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За приписами ч.1    ст. 265 Господарського кодексу України    за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1    ст. 656 Цивільного кодексу України    предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно ч.1    ст. 266 Господарського кодексу України    предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.
Згідно приписів    ст.180 Господарського кодексу України     господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Згідно     ст. 638 Цивільного кодексу України    договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами    договору    є    умови    про    предмет договору, умови,    що визначені законом як    істотні    або необхідними    для договорів даного виду,    а також усі ті умови,    щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З огляду на те, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору, господарський суд вірно зазначив, що договір поставки №7537-ДУ-УМТС-Т від  09.01.2019р вважається укладеним. 
До договору сторонами були підписані специфікації на поставку: - до 31.07.2019 продукції 27 найменувань на загальну суму 132      601,20грн. (з ПДВ) і - до 30.08.2019 - 9 найменувань  продукції на загальну суму 56 352,00грн. (з ПДВ).
На виконання умов договору позивачем 01.08.2019 та 13.08.2019 на адресу відповідача згідно специфікацій була поставлена продукція на загальну суму 188953,20 грн., що останнім не оспорюється і підтверджується видатковими накладними №2385/3 від 01.08.2019 на суму 132 601,20 грн. (з ПДВ) та № 2575/3 від 13.08.2019 на суму 56 352,00 грн. (з ПДВ).
Відповідно до пункту 5.4 договору розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 30-го календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку і за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору. Датою оплати вважається дати списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.
Таким чином, як вірно встановлено господарським судом граничним строком оплати товару за видатковою накладною від 01.08.2019 є 06.09.2019, а за видатковою накладною від 13.08.2019 є 19.09.2019.
Проте, відповідач в порушення вищезазначеного пункту договору поставлений товар у відповідні строки не оплатив, з огляду на що позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату суми у розмірі 188953,20 грн., яка останнім була залишена без відповіді та задоволення. У претензій позивач попередив відповідача, що у випадку невиконання претензійних вимог, він вимушений буде звернутись до суду з позовом про примусове стягнення, як заборгованості так і 3% річних і інфляційних втрат, а також пені  за порушення строків оплати продукції.
Враховуючи, що відповідачем не надано доказів в підтвердження факту оплати поставленого товару на суму 188953,20 грн., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду  щодо задоволення вимог в цій частині в повному обсязі.  
Одночасно з сумою заборгованості позивач просив стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 07.09.2019 по 17.01.2020. 
У разі порушення зобов`язання відповідно до     ст. 611 Цивільного кодексу України      настають      правові      наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання      внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання,      якщо це встановлено договором або законом,      або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Штрафні санкції за порушення грошових      зобов`язань встановлюються     у    відсотках,  розмір      яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6    ст.231 Господарського кодексу України).
Згідно ч.6      ст. 232      Господарського кодексу України      нарахування штрафних санкцій за      прострочення      виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання      мало бути виконано.
Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Згідно статті 4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання      грошових зобов`язань” розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен      перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.
Згідно п.6.7 договору у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно не оплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції. 

Таким чином, пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 07.09.2019 по 17.01.2020 від суми боргу 132 601,20 грн. за видатковою накладною №2385/3 від 01.08.2019 становить 7401,75 грн.

Однак, з огляду на те, що п.6.7 договору обмежує суму пені, яка підлягає стягненню п`ятьма відсотками від вартості своєчасно неоплаченої продукції, з врахуванням того, що  5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції складає 6    630,06 грн.,стягненню з відповідача підлягає саме ця сума. Позивачем заявлена більша сума, а саме – 7401,75 грн.

Пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 21.09.2019 по 17.01.2020 від суми боргу 56    352,00 грн. за видатковою накладною №2575/3 від 13.08.2019 становить 5624, 92 грн.

Проте, також з урахуванням п.6.7 договору, пеня має бути обмежена 5% від вартості продукції і становить 2817, 60 грн. Позивачем заявлена менша сума, а саме – 2 788,79 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача. 
З огляду на це, господарський суд правомірно стягнув пеню саме у сумі  9418,85 грн.
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі  щодо вирішення питання про стягнення з відповідача суми боргу, по відношенню до якої діє оперативно-господарська санкція, яка надає відповідачу право отримати суму нарахованих штрафних санкцій з суми, яка підлягала виплаті позивачеві за поставлену продукцію, колегія суддів не приймає до уваги з наступного.
Оскільки строк для подання доповнення до відзиву від 19.02.2020р. щодо оперативно-господарської санкції та докази повідомлення про її застосування, пропущено без поважних причин, відповідачем доповнення до відзиву надані з порушенням строку, встановленого судом для надання відзиву та відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК справу судом було розглянуто за наявними матеріалами, про що судом зазначено в оскаржуваному рішенні.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно    статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями  270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля, м.Білецьке, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області у справі №905/174/20 від 12.03.2020 року залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області по справі №905/174/20 від 12.03.2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено   02.09.2020р.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           Л.Ф. Чернота