ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/3779/17
справа: 648/3779/17
провадження: 22-ц/819/196/20 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року                                                                 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого                Приходько Л.А. (суддя доповідач)
суддів:                Бездрабко В.О.,
Вейтас І.В.,
секретар                Дундич А.О. 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», 
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головченко Руслан Володимирович, на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2019 року у складі головуючого судді Кусів І.В., повний текст судового рішення складено 21 квітня 2019 року,
встановив:

19 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 11 лютого 2017 року о 18:15 годині ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Opel Kadett», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Антонівка-Садово в м. Херсоні, проявивши неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, не врахувавши безпечну швидкість порушив вимоги Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем позивача «SsangYong», державний номер НОМЕР_2 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року за фактом вищевказаної ДТП ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АК 0000682376 застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», позивачем до страховика було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних документів. Розрахунок страхового відшкодування та страховий акт позивачем до теперішнього часу не отримано. 
09 червня 2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» на рахунок позивача перераховано 34439,58грн. страхового відшкодування. Проте, сума сплаченого страхового відшкодування не відповідає фактичній вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, який, відповідно до висновку № Вє-79 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 23 лютого 2017 року становить 86216,96 грн., в тому числі величина втрати товарної вартості в сумі 6781,15 грн.
Посилаючись на те, що загальна сума матеріального збитку, який йому було заподіяно внаслідок ДТП, не відшкодовано страховиком в межах ліміту відповідальності, просив суд стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на свою користь 44996,23грн. матеріальної шкоди в рахунок відшкодування витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу Ssang Yong д.н. НОМЕР_2 , пошкоджений у ДТП 11 лютого 2017 року; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 6781,15грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу Ssang Yong д.н. НОМЕР_2 , пошкоджений у ДТП 11 лютого 2017 року, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь витрати понесені у зв`язку з проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 954,00грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2019 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позивач не надав суду належних доказів порушення ТДВ СК «Альфа-Гарант» його прав та неналежного виконання ТДВ СК «Альфа-Гарант» обов`язків за договором страхування. А визначення розміру матеріального збитку позивача, згідно наданих страховиком документів, було здійснено у відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про страхування» та ст. 36 п. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. При цьому, позивач дав свою згоду, про спосіб та розмір збитків, визначений страховиком. Крім того, посилання позивача на розрахунок втрати товарної вартості транспортного засобу, викладений в експертному дослідженні, яке складено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, положенням ст.102 ч.7 та ст. 106 ч. 4 ЦПК України, суд не прийняв як належний доказ. 
В апеляційній скарзі адвокат Головченко Р.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом допущені порушення норм права, які призвели до неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначено, що судом безпідставно не прийнято в якості належного доказу Висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № Вє-79 від 23 лютого 2017 року, який на думку апелянта є належним доказом розміру заподіяних позивачу збитків.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТДВ СК «Альфа-Гарант» заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_1 , зазначивши, що оцінка (експертиза) розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Ssang Yong д.н. НОМЕР_2 , на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» не проводилась, оскільки між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_3 було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, а також сторони не наполягали на проведені оцінки. Крім того, позивач у своїй заяві про страхове відшкодування від 28 квітня 2017 року своїм підписом підтвердив, що згоден зі способом та розміром збитку визначеного страховиком. ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином та в повному обсязі виконало свої зобов`язання за полісом №АК/0682376. Враховуючи зазначене просило апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.
Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористався.
Під час розгляду справи  ОСОБА_1  та його представник  - адвокат Головченко Р.В. апеляційну скаргу підтримали за обставинами викладеними у скарзі. Просили рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, якимзадовольнити позовні вимог у повному обсязі.Стягнути на користь позивача з ТДВ СК «Альфа-Гарант» - 44996,23грн. матеріальної шкоди в рахунок відшкодування витрат на відновлювальний ремонт, з ОСОБА_2 - 6781,15грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» Захарчук  А.В., Борзенкова  Ю.М., приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, зазначили, що на їх думку рішення суду є  законним  та  обґрунтованим, доводи  апеляційної скарги є безпідставними, Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду  без змін.
ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 , апеляційну скаргу не визнали. Зазначивши, що на їх думку рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення буду – без змін.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або) відзиві на неї.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Ssang Yong Kyron M200XDI, державний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
11 лютого 2017 року о 18.15 год. в м. Херсоні на автодорозі Антонівка-Садово сталася ДТП за участю транспортних засобів: автомобіля Ssang Yong, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобілем Opel Kadett, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . 
У результаті ДТП транспортний засіб, належний позивачу, отримав механічні пошкодження.
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року у справі № 766/4530/17, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів)  та  накладено відповідне стягнення. 
На час ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу Opel Kadett, державний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно полісу № АК/0682376 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу Ssang Yong Kyron M200XDI, державний номер НОМЕР_2 , виконаного експертом оцінювачем (аварійним комісаром) ОСОБА_5 від 24 квітня 2017 року, розмір матеріального збитку завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин та становить 34439.58грн. з урахуванням ПДВ.
28 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування. 
09 червня 2017 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 34439.58грн( довідка ПАТ КБ «Приватбанк» від 12 червня 2017 року № CN0C-PQKL-67JQ-U5BD).
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної володільцеві транспортного засобу №ВЄ-79 від 23 лютого 2017 року вартість відновлювального ремонту легкового автомобілю Ssang Yong Kyron M200XDI, державний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження 11 лютого 2017 року в результаті ДТП становить 79435.81грн. Вартість матеріальної шкоди, заподіяної з технічної точки зору володільцеві легкового автомобілю Ssang Yong Kyron M200XDI, державний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження 11 лютого 2017 року в результаті ДТП становить 86216.96грн, у тому числі величина втрати товарної вартості становить 6781.15грн.
З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, усунення протиріч, які існують між доказами наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень ухвалою апеляційного суду від 06 листопада 2019 року у справі призначена судова автотоварознавча експертиза.
Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу №19-1229-1230 від 14 травня 2020 року вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_1 власнику автомобіля Ssang Yong M200XDI, державний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження 11 лютого 2017 року в результаті ДТП станом на день проведення оцінки складає – 36089.97грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Ssang Yong M200XDI, державний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження 11 лютого 2017 року в результаті ДТП станом на день проведення оцінки складає – 56377.71грн.
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»   у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
За правилами статті 29 цього ж Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Коефіцієнт фізичного зносу, згідно п 7.38 Методики приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.
Визначення типу, моделі, версії КТЗ, року його виготовлення, комплектності, укомплектованості, повної маси, робочого об`єму двигуна тощо, згідно пункту 6.1 Методики, проводиться на основі даних виробника КТЗ. Визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN.
Ідентифікаційний номер являє собою літерно-цифрове позначення, що складається із 17 знаків, умовно поділених на 3 частини.
Структура і зміст VIN-коду визначаються ДСТУ 3525-97 "Засоби транспортні дорожні. Маркування", які складаються з міжнародного коду виробника КТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів).
Географічну зону, коди країни і виробника КТЗ визначають перші три символи VIN-коду.
VIN-код автомобілю, що належить позивачу, Y7DJEM00B0010874. Перші три символи «Y7D» VIN-коду свідчить про вітчизняне виробництво даного транспортного засобу. Отже даний автомобіль відноситься до легкових КТЗ виробництва країн СНД.
Пунктом 6.3.3 Методики визначено, що за         рік виготовлення КТЗ приймається календарна дата його виготовлення з обов`язковим зазначенням при цьому дня та місяця цього року.
Якщо календарну дату виготовлення визначити неможливо, то за основу береться модельний рік виготовлення, визначений за його VIN-кодом, з урахуванням календарної дати першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ, що зазначена у супровідних документах (дати придбання, дати оформлення митних документів, дати першої реєстрації КТЗ тощо).
Враховуючи наведене за дату виготовлення автомобіля, що належить позивачу, приймається дата першої реєстрації транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ - 28 квітня 2011 року.
Строк експлуатації даного автомобілю на час ДТП становить 5 років 9 місяців 14 днів, а отже коефіцієнт фізичного зносу для складників КТЗ не може дорівнювати нулю.
Оскільки висновком експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної володільцеві транспортного засобу №ВЄ-79 від 23 лютого 2017 року, розмір матеріального збитку визначений з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ, що дорівнює нулю, що суперечить вимогам Методики, даний висновок не може бути прийнятий судом.
Звіт (акт) за результатами оцінки КТЗ від 24 квітня 2017 року експертом оцінювачем (аварійним комісаром) ОСОБА_5 із зазначенням інформації, визначеної пунктом 4.4 Методики, суду не наданий.
Розрахунок вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу Ssang Yong Kyron M200XDI, державний номер НОМЕР_2 , виконаного експертом оцінювачем (аварійним комісаром) ОСОБА_5 від 24 квітня 2017 року не містить викладення змісту використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків, що унеможливлює перевірку їх правильності, а отже суд також не може його прийняти для визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу.
Висновком судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу №19-1229-1230 від 14 травня 2020 року вартість матеріального збитку завданого позивачу визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ – 0.53, який визначений відповідно до п.7.37 Методики за формулою Ез= 1-С/Цн (1-357465.98/761590=0.53).
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що розмір матеріального збитку завданого позивачу, визначений судовою автотоварознавчою експертизою транспортного засобу №19-1229-1230 від 14 травня 2020 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ у сумі 36089.97грн., в силу вимог статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає відшкодуванню страховиком, як витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Зважаючи на те, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 34439.58грн, позовні вимоги в частині стягнення з страховика матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню різниці між розміром витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та розміром страхового відшкодування, сплаченого позивачу, у сумі 1650,39грн.(36089.97-34439-58=1650.39).
Доводи представника ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про те, що розмір матеріальної шкоди визначений експертом з урахуванням ПДВ не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи страховиком сплачено страхове відшкодування у розмірі 34439.58грн з урахуванням ПДВ.
Доводи ОСОБА_1 та його представника про неможливість прийняття в якості належного доказу висновку судової автотоварознавчої експертизи з підстав його складання без огляду КТЗ особисто експертом, який складає висновок, спростовуються матеріалами справи, зокрема листом представника позивача ОСОБА_6 від 31 березня 2020 року, в якому він повідомляє суд про огляд експертом автомобіля позивача 26 березня 2020 року у його присутності.
Виходячи з положень статей 988, 1194 ЦК України, пункту 22.1 статті 22 Закону  України  «Про   обов`язкове    страхування     цивільно-правової   відповідальності    власників   наземних  транспортних  засобів»,  відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 втрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.
Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.
Пунктом 8.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості характеризує фізичний знос , який виникає внаслідок пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.
Величина втрати товарної вартості не нараховується, відповідно до пункту 8.6.1 Методики, зокрема, якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ.
Як зазначалось вище строк експлуатації автомобіля Ssang Yong M200XDI, державний номер НОМЕР_2 , виробництва країн СНД (Україна) перевищує 5 років, а отже підстави, визначені законом, для нарахування величини втрати товарної вартості відсутні.
За таких обставин підстави для стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості відсутні.
З вимогами про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) позивач у встановленому законом порядку до суду не звертався.
Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 376 ЦПК України, слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 різницю між розміром витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та розміром страхового відшкодування, сплаченого позивачу у сумі 1650,39грн, у задоволені решти позовних вимог відмовити з підстав зазначених вище. 
Відповідно до частини першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з проведенням експертизи.
Пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в суді першої інстанції 640грн., за подання апеляційної скарги – 1057.50грн та за проведення експертизи 4521.60грн., в загальній сумі 6219.10грн.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. А отже з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 227.61грн( 6219.10*3.66%=227.61).
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головченко Руслан Володимирович, задовольнити частково.
Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 1650,39грн. 
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 227,61грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений 28 серпня 2020 року.

Головуючий                                                          Л.А. Приходько

Судді:                                                                 В.О. Бездрабко 

                                                                        І.В. Вейтас