ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/928/20	
                                                                                Суддя 1-ї інстанції – Тулянцева І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року у справі  за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
-  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року по нормі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.
Не погодившись з означеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову по справі, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що вона отримує пенсію по втраті годувальника на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, з 01 жовтня 2017 року її пенсія не була перерахована у зв`язку з масовим осучасненням пенсій в країні.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник відповідача заперечував проти її задоволення, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по втраті годувальника, призначену відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
14 травня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою в якій просила провести перерахунок призначеної пенсі.
Листом Центрального відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 21.05.2019 №3746/Б-09 було повідомлено, що станом на 28.02.2019 загальний розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 28.02.2019 склав 2350,05 грн. Перерахунок з 01.03.2019 проведено в автоматизованому режимі, для кожного пенсіонера індивідуально, та не потребує додаткового звернення. За документами пенсійної справи ОСОБА_1 загальний стаж становить 39 років 9 місяців 19 днів (в тому числі період роботи в зоні відчуження з 04.03.1988 по 05.05.1988 зараховано в 1,5 розмірі), обчислений по 03.11.1993. Заробіток обчислено за квітень 1988 року (період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС), який складає 4 629,38 грн. (1 086,71 грн. - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2006 рік х 4,26000 - індивідуальний коефіцієнт). Після проведеного перерахунку з 01.03.2019 загальний розмір пенсії позивача склав 2 507,01 грн., де: 2 326,70 грн. - основний розмір пенсії по втраті годувальника; 66,43 грн. - підвищення дітям війни; 113,88 грн. - щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї за втрату годувальника через ЧК Постанова №112 п.5.
Крім того, позивачем до суду надано лист Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 06.09.2019 №21147/П-109, яким було розглянуто звернення ОСОБА_1 від 08.08.2019.
Так, відповідно до вказаного листа на виконання вимог частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2019 проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» шляхом збільшення на 1,17 показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії. Розмір пенсійної виплати станом на 01.09.2019 становить: 2495,00 грн., де: 2314,69 грн. – розмір пенсії; 113,88 грн. – щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи; 66,43 грн. – підвищення дитині війни.
Позивач не погодившись з такими діями відповідача, звернулася до суду з адміністративним позовом.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII), чинного на момент призначення пенсії позивачу, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону №1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону №1788-XII).
Відповідно до статті 15 Закону №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII (далі Закон №796-XII) або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
За визначенням, наведеним у статті 9 Закону №796-XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Згідно з п. 1 ч. 1 статті 14 Закону №796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи 1) особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.
З матеріалів пенсійної справи позивачки вбачається, що її чоловік – ОСОБА_2 , 1932 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в період з 04.03.1988 року по 05.05.1988 року працював на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), інвалід 2 групи (каліцтво/захворювання, пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС) з 1994 року.
Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію (ст. 49 Закону №796-XII).
Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (ст. 50 Закону №796-XII).
Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону №796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою. 
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань (ч. 3 ст. 54 Закону №796-XII).
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1210 (далі - Порядок №1210).
Пунктом 1 Порядку №1210 встановлено, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно достатей 54,57і59Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п. 2 Порядку №1210).
У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: 3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження (п. 3 Порядку №1210).
Згідно з п. 9 Порядку №1210, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою

де П - розмір пенсії; 
-          Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
-          Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;
-          Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

де: 
-          Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (Кз1 + Кз2 + Кз3 + + ... + Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження у 1986-1990 роках;
-          К - кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати.
Коефіцієнт заробітної плати (Кз1, Кз2, Кз3, ..., Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження, який враховується під час обчислення пенсії, визначається за формулою

де: 
-          Кз - коефіцієнт заробітної плати;
-          Зв - сума заробітної плати за роботу в зоні відчуження за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати,за період 1986-1990 років;
-          Зсм - показник середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. № 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" (Офіційний вісник України, 2003 р., № 47, ст. 2431), за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, за період 1986-1990 років.
Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається:
-          для пенсій по інвалідності - як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи;
-          для пенсій по втраті годувальника - як співвідношення кількості непрацездатних членів сім`ї до кількості таких членів сім`ї з урахуванням потерпілого (у відсотках)

де:
- Ку - кількість непрацездатних членів сім`ї.
Під час визначення коефіцієнта заробітної плати у випадках, передбачених цим пунктом, середня заробітна плата за рік у відповідному періоді вважається середньомісячною платою робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, відповідного року.
Мінімальний розмір пенсії становить: 1) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї: осіб з інвалідністю I групи - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; осіб з інвалідністю II групи - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; осіб з інвалідністю III групи - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; 4) для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами (п. 11 Порядку №1210).
Щомісячна компенсація сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається на кожного непрацездатного члена сім`ї, який був на його утриманні, у розмірі 113,88 гривні (п. 14 Порядку №1210).
З аналізу наведених норм законодавства, судом зроблено висновок, що пенсія по втраті годувальника (якщо померлий годувальник був віднесений до 1 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи) обраховується за спеціальними правилами (за формулою) і для визначення її розміру приймаються до уваги такі показники, як: Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Крім того, додатково до пенсії по втраті годувальника виплачується щомісячна компенсація сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається на кожного непрацездатного члена сім`ї, який був на його утриманні, у розмірі 113,88 гривні, що передбачено п. 14 Порядку №1210. 
Інших виплат особам, які отримують пенсію по втраті годувальника, призначену у відповідності до ст. 54 Закону №796-XII, ані Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ані Порядком №1210, не передбачено.
Разом з цим, 11.10.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до п.п. 27 п.19 якого розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено, зокрема, пунктами 4-3 та 4-7.
Так, пунктом 4-7 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон № 1058-ІV) встановлено, що особам, пенсії / щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до Законів України "Про Кабінет Міністрів України", ";Про державну службу", ";Про Національний банк України", ";Про дипломатичну службу", ";Про службу в органах місцевого самоврядування", ";Про прокуратуру", ";Про статус народного депутата України", ";Про судоустрій і статус суддів", ";Про судову експертизу", ";Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ";Про наукову і науково-технічну діяльність", ";Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
Згідно з пунктом 4-3 розділу XV вказаного Закону пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.
Враховуючи викладене, з 01.10.2017 року особи, пенсії яким призначені відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", автоматично переводяться на пенсію на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за матеріалами пенсійних справ, якщо розрахований за нормами цього Закону розмір пенсії буде більший.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що у випадку, якщо пенсійним органом в автоматичному режимі не було здійснено переведення особи з пенсії за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то така особа не позбавлена можливості звернення до пенсійного органу із відповідною заявою про переведення її на пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення, перерахунку пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).
Згідно абзацу 1 пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.
Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про переведення її на пенсію на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснення з 01 жовтня 2017 року відповідного перерахунку.
Відтак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення щодо здійснення або відмови у здійсненні переведення ОСОБА_1 на пенсію, на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснення відповідного перерахунку.
Натомість, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 14 травня 2019 року про перерахунок пенсії її чоловіка ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що вона перейшла на його пенсію в 1999 року і протягом десяти років пенсія не перераховувалась і не осучаснювалась.
Відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії позивачці на підставі заяви від 14.05.2019 року, відповідач у відповіді від 21.05.2019 року № 3746/П-09 зазначає, що у зв`язку із проведеним перерахунком пенсії з 01.03.2019 року, загальний розмір пенсії ОСОБА_1 складає 2507,01 грн., де:
- 2326,70 грн. – основний розмір пенсії по втраті годувальника (50% пенсії померлого годувальника);
- 66,43 грн. – підвищення дітям війни;
- 113,88 грн. – щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї за втрату годувальника через ЧК Постанова № 112 п. 5.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).
У пункті 8 частини першої статті 4 КАС зазначено, що   позивач - це   особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.
У підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення КСУ №19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.   Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.
В даному випадку звернення до суду із позовними вимогами про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року по нормі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є передчасним, з огляду на те, що пенсійним органом не приймалось рішення щодо здійснення або відмови у здійсненні переведення ОСОБА_1 на пенсію, на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснення відповідного перерахунку у зв`язку з відсутністю звернення позивача до пенсійного органу із відповідною заявою.
У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року –  залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за виключенням наявності підстав, передбачених ч. 5 ст. 328  Кодексу адміністративного судочинства України.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова