Справа № 756/10959/15-ц                                               Головуючий 1 інстанція- Майбоженко А.М.
Провадження № 22-ц/824/6101/2020                              Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.

 
П О С Т А Н О В А

іменем     України
 
27 серпня 2020 року                                                                         м.Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  судді               Савченка С.І.,
            суддів                                     Мережко М.В., Верланова С.М.,
за участю секретаря              Вергелес О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 24 січня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-
 
в с т а н о в и в:
 
У вересні 2019 року заявник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником, яку мотивував тим, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17 листопада 2016 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 77.1/АЄ-01354.08.2 від 23 липня 2008 року у розмірі 9354,48 доларів США та 260908,69 грн., з яких 9280,81 доларів США борг за тілом кредиту, 73,67 долари США - проценти, 245000 грн. - пеня, 12254,69 грн. - три проценти річних та 3654 грн. судового збору.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 17 листопада 2016 року скасовано у частині вимог про стягнення пені, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення залишено без змін. При новому розгляді рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року, яке набрало законної сили, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 246022,82 грн. - пені, в решті вимог відмовлено.
Вказував, що 24 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 15, за умовами якого ПАТ «Родовід Банк» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі за кредитним договором № 77.1/АЄ-01354.08.2 від 23 липня 2008 року, укладеним з позичальником ОСОБА_1 , та передав усі оригінали документів. Отже, відповідно до положень ст.ст.512,514 ЦК України до заявника перейшли права первісного кредитора у
                                                                        -  2  -
зобов`язанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У зв`язку із наведеним, просив замінити стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ Вердикт Капітал».
Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 24 січня 2020 року заява задоволена. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач  ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на невідповідність висновків суд обставинам справи, порушення судом норм процесуального і неправильне застосування судом норм матеріального права. Скарга мотивована тим, що напередодні розгляду 23 січня 2020 року  було подане клопотання про відкладення розгляду з огляду на зайнятість представників відповідача 24 січня 2020 року в іншій справі у Сихівському районному суді м.Львова. Окрім того, представник відповідача отримала пакет документів лише 20 січня 2020 року і через брак часу не мала змоги підготувати відзив. Однак суд проігнорував заявлене клопотання. Окрім того, при дослідженні договору про відступлення права вимоги № 15, з`ясувалося, що п.1.1 договору передбачає відступлення прав вимоги лише за договорами застави, а інформація про передачу прав за його кредитним договором № 77.1/АЄ-01354.08.2 від 23 липня 2008 рокувідсутня.
Заявник ТОВ «Вердикт Капітал» і ПАТ «Родовід Банк» правом на подання відзиву не скористалися.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шаповалов А.М. належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з`явилися.
Напередодні, тобто 26 серпня 2020 року електронною поштою надійшло клопотання адвоката Шаповалова А.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншій справі у Турківському районному суді Львівської області.
Відповідно до ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи, проте суд може відкласти розгляд справи, якщо повідомлені стороною причини неявки буде визнано поважними.
Суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин неявки відповідача та його представника з таких міркувань.
По-перше, відповідно до ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. 
Окрім того, розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури
                                                                        -  3  -
слухання.
Заява ТОВ «Вердикт Капітал» не знаходить свого вирішення більше одинадцяти місяців, що не відповідає встановленим процесуальним законом строкам і свідчить про порушення розумних строків її розгляду.
По-друге, відхиляючи клопотання про відкладення справи суд враховує, що як вбачається із доданої адвокатом до клопотання повістки про виклик Турківського районного суду Львівської областівона виписана 06 серпня 2020 року, тобто більш як через три тижні після отримання 13 липня 2020 року адвокатом Шаповаловим А.М. судової повістки про виклик до Київського апеляційного суду для розгляду даної справи, а відтак пріорітет розгляду на думку судової колегії повинна мати дана справа як призначена значно раніше.
По-третє, у справі приймають участь інші представники відповідача, а саме - адвокат Глушко М.С., що стверджується наявною у справі довіреністю, ордером та її заявою про ознайомлення з матеріалами справи (т.2 а.с.220-224). Доказів про неможливість явки інших представників відповідач ОСОБА_1 не надав.
І по-четверте, відхиляючи клопотання про відкладення справи суд враховує, що відповідач подав апеляційну скаргу, в якій грунтовно і змістовно виклав свою позицію щодо незаконності і необгрунтованості судової ухвали, а у поданому клопотанні про відкладення, не зазначив про намір повідомити суд про додаткові обставини, які не зазначені у скарзі.
З огляду на викладене та з метою дотримання передбачених законом розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та його представника, а вказані у його заяві про відкладення розгляду причини неявки визнати неповажними.
Решта учасників справи належним чином повідомлені про розгляд, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з`явилися, ПАТ «Родовід Банк» подав заяву про розгляд справи у відстність його представника.
 Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що кредитор ПАТ «Родовід Банк» у встановленому законом порядку відступив на підставі правочину права вимоги за кредитним договором № 77.1/АЄ-01354.08.2 від 23 липня 2008 року, укладеним із відповідачем ОСОБА_1 , новому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал», а відтак наявні передбачені законом підстави для заміни сторони виконавчого провадження.
При цьому суд виходив з того, що заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесую У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.
Відповідно до положень ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін
                                                                        -  4  -
виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч.1). Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження (ч.5).
Аналогічні положення містить ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Під правонаступництвом як на стадії виконання судового рішення, так і до відкриття виконавчого провадження, розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь як у розгляді справи, так і у виконавчому провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Отже, згідно з вимогами чинного законодавства (ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.115 Закону України «Про виконавче провадження») заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. 
Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17 листопада 2016 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 77.1/АЄ-01354.08.2 від 23 липня 2008 року у розмірі 9354,48 доларів США та 260908,69 грн., з яких 9280,81 доларів США борг за тілом кредиту, 73,67 долари США - проценти, 245000 грн. - пеня, 12254,69 грн. - три проценти річних та 3654 грн. судового збору.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 17 листопада 2016 року скасовано у частині вимог про стягнення пені, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення залишено без змін. При новому розгляді рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року, яке набрало законної сили, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 246022,82 грн. - пені, в решті вимог відмовлено.
Також встановлено, що 24 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 15, за умовами якого ПАТ «Родовід Банк» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі за кредитним договором № 77.1/АЄ-01354.08.2 від 23 липня 2008 року,укладеним з позичальником ОСОБА_1 . 
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
За таких обставин, враховуючи, що до ТОВ «Вердикт Капітал» після укладення із ПАТ «Родовід Банк» договору про відступлення прав вимоги перейшло право вимоги у спірних правовідносинахі заявник є новим кредитором відповідача,суд обгрунтовано задоволив заяву про заміну сторони виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що укладений 24 травня 2019 року між ПАТ
                                                                        -  5  -
«Родовід Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал» договір про відступлення прав вимоги № 15 передбачає відступлення прав вимоги лише за договорами застави, про що свідчить зміст п.1.1 договору, а інформація про відступлення заявнику прав за кредитним договором № 77.1/АЄ-01354.08.2 від 23 липня 2008 року відсутня, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.
Із наявної в матеріалах справи належним чином завіреної копії договору про відступлення прав вимоги, зокрема п.1 договору, вбачається, що первісний кредитор ПАТ «Родовід Банк» відступив новому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги банку до позичальників та поручителів, зазначених у додатку № 1 до договору, за кредитними договорами та договорами порук (т.2 а.с.204). У додатку № 1 до договору зазначено позичальника ОСОБА_1 , його РНОКПП, номер кредитного догвоору та дату його укладення, розмір боргу та інші відомості (а.с.201-203).
Наведене спростовує доводи відповідача ОСОБА_1 про відсутність доказів про передання новому кредитору прав вимоги за кредитним договором.
Посилання відповідача на п.1.1 договору про відступлення прав вимоги недоречні, і є намаганням вирвати зміст цього пункту із контексту договору, оскільки п.1.1 окремо врегульовує питання відступлення прав вимоги виключно за забезпечувальними договорами застави, які укладені нотаріально, зокрема п.1.1 передбачає, що в такому випадку відступлення відбувається за окремим договором, який підлягає нотаріальному посвідченню.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про обов`язок суду відкласти розгляд справи з огляду на зайнятість представників відповідача 24 січня 2020 року в іншій справі у Сихівському районному суді м.Львова. 
Таке суперечить ч.3 ст.442 ЦПК України, згідно якої неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Дана норма не містить виключень щодо причин неявки.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідач ОСОБА_1 отримав судову повістку про розгляд справи завчасно - 04 грудня 2019 року (т.2 а.с.230), тобто більше ніж за півтора місяці до її розгляду, призначеного на 24 січня 2020 року, і мав можливість як ознайомитися із заявою, так і належно забезпечити участь своїх представників.
Це ж стосується посилань на те, що представник відповідача Глушко М.С. отримала пакет документів лише 20 січня 2020 року і через брак часу не мала змоги підготувати відзив, оскільки як вище вказувалося, починаючи з 04 грудня 2019 року відповідач мав можливість ознайомитися із заявою, проте не зробив цього, водночас не надавши доказів про існування об`єктивних причин, які б цьому перешкоджали.
Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Посилання у скарзі на те, що суд не направив скаржнику копії заяви необгрунтовані і суперечать положенням ст.442 ЦПК України, яка врегульовує питання заміни сторони виконавчого провадження і не передбачає направлення судом копії відповідної заяви учасникам справи та заінтересованим особам, як і взагалі не містить вимог до форми та змісту такої заяви. 
Дана норма також не передбачає постановлення ухвали про відкриття провадження і направлення її копії стороні, бо виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та завершальною стадією цивільного процесу.
Окрім того, відхиляючи доводи апеляційної скарги колегія суддів враховує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та
                                                                        -  6  -
однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства.
Відповідно до ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У п.9 ст. ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 24 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий   

Судді: