ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3384/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Військова частина НОМЕР_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути шкоду, заподіяну державі в особі військової частини НОМЕР_1 , пов`язану з втратою майна служби зв`язку, переданого під звіт, на суму 83156,77 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами службового розслідування, проведеного відповідно до наказів №1691 від 23.09.2019 та №1744 від 29.09.2019, було встановлено, що внаслідок втрати і неналежного виконання відповідачем службових обов`язків, виникла нестача майна зв`язку, переданого відповідачу під звіт, а саме радіостанцій транкінгового зв`язку: MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, №511TRM7835; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463, тому у відповідача наявний обов`язок на відшкодування вартості втраченого майна.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що до моменту виключення відповідача зі списків частини відповідно рапорту від 23.09.2019 №3077 з грошового забезпечення відповідача утримано в добровільному порядку 12898,33 грн на підставі його ж заяви, що підтверджує вину відповідача.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – скасуванню.
Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №234 від 20.09.2016 зарахований до списків особового складу військовослужбовців військової служби за контрактом, на всі види забезпечення, як військовослужбовець військової служби за контрактом.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №1 від 01.07.2017 з 01.07.2017 анульовано умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_2 та надано умовне найменування військова частина НОМЕР_1 .
Згідно акту від 08.09.2017, та доданих до акту відомостей, прийому та передачі посади начальника зв`язку-командира взводу управління 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 відповідачу були передані радіостанції: MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, №511TRM7835; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463 (а.с.59-63).
Згідно рапорту від 18.09.2019 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 було ініційовано проведення службового розслідування по факту нестачі майна, а саме радіостанції: MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, №511TRM7835; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463; поясне кріплення від MOTOROLA DP4800 в кількості шести штук (а.с.43).
Згідно акту від 21.09.2019 прийому та передачі посади начальника зв`язку-командира взводу управління 2 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 передає посаду прапорщику ОСОБА_2 . В доданих до акту відомостях зазначені радіостанції: MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, №511TRM7835; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463.
Відповідач 20.09.2020 подав рапорти, в яких просив утримати з нього в добровільному порядку суму нестачі військового майна із сум, які належать йому при звільненні з лав Збройних Сил України (а.с.69,70).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1691 від 23.09.2019 призначено службове розслідування по факту нестачі майна у взводі управління 2 самохідного артилерійського дивізіону по службі зв`язку, а саме радіостанції: MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, №511TRM7835; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463; поясне кріплення від MOTOROLA DP4800 в кількості шести штук.
Наказом командира військової частини №234 від 23.09.2019 відповідач з 21.09.2019 був виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення. 
З відповідача утримано суму нестачі військового майна 96055,10 грн вказану у довідці-розрахунку №83/10/19 від 20.09.2019.
Згідно довідки-розрахунку вартість радіостанцій MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, №511TRM7835; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463, складає: без врахування кратності 48027,55 грн, з врахуванням кратності « 2» - 96055,10 грн (а.с. 65).
Згідно книги обліку грошових стягнень та нарахувань за 2019 рік з відповідача до виключення із списків частини відповідно до його рапорту №3077 від 23.09.2019 було утримано 12898,33 грн (а.с.66-67).
Актом службового розслідування від 09.10.2019 було встановлено, що нестача майна служби зв`язку, а саме MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, №511TRM7835; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463, переданого під звіт відповідачу, виникла внаслідок втрати і неналежного виконання відповідачем службових обов`язків, який не забезпечив належний облік та зберігання вказаного військового майна, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди військовій частині НОМЕР_1 (а.с.35-40).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №810 від 11.10.2019 наказано помічнику командира з фінансово-економічної роботи-начальнику фінансово-економічної служби та офіцеру юридичної групи забезпечити стягнення з відповідача в судовому порядку шкоди у розмірі 83156,77 грн, яка виникла внаслідок втрати майна, а саме: MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, №511TRM7835; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463.
У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за військове майно позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач пояснив, що радіостанції MOTOROLA всі були в наявності, а при передачі посади виявлено розбіжність лише в номерному обліку, при цьому, по кількості радіостанції нестачі немає. Також, службовим розслідуванням виявлено лише невідповідність номерів радіостанцій MOTOROLA, а не факт їх фізичної нестачі. Позивачем не було встановлено походження радіостанції з невідповідними номерами, їх належність військовій частині НОМЕР_1 , та можливість внутрішнього переміщення радіостанцій в межах військової частини НОМЕР_1 до інших підрозділів.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.
Відповідно до ст.11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст.16 Статуту).
Згідно із ст.26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно статті 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» №1075-ХІV від 21.09.1999 (далі - Закон №1075) військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Згідно частини 2 статті 2 Закону №1075 Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.
Згідно абз.1 п.2 Розділу І Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР (втрата чинності 31.10.2019) (далі - Положення, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Приписами п.3 Розділу І Положення передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.
Згідно п.4 Розділу І Положення встановлено, що відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.
Відповідно до п.13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі, зокрема, недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Пунктом 14 Положення №243 визначено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2 - 10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.17 Розділу IV Положення командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини. У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.
Пунктом 18 Розділу IV Положення визначено, що розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності. Розслідування провадиться посадовою особою, компетентною у питаннях обліку, зберігання та використання відповідного майна або яка має вищу юридичну освіту. Забороняється доручати розслідування посадовій особі, яка є підлеглою чи безпосереднім начальником військовослужбовця чи військовозобов`язаного, призваного на збори, дії яких необхідно розслідувати, а також посадовим особам, які є співучасниками заподіяння матеріальної шкоди чи зацікавлені в результатах розслідування.
Розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки (п.19 Розділу IV Положення).
Отже, до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.
З матеріалів справи вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1691 від 23.09.2019 призначено службове розслідування по факту нестачі майна у взводі управління 2 самохідного артилерійського дивізіону по службі зв`язку, а саме радіостанції: MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, № НОМЕР_3 ; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463; поясне кріплення від MOTOROLA DP4800 в кількості шести штук.
Актом службового розслідування від 09.10.2019 було встановлено, що нестача майна служби зв`язку, а саме MOTOROLA DP4600 №511ТTRK7387, №511TRK7412, №511TRM7835; MOTOROLA DP4400 №807TRH0166; MOTOROLA DP4800 № 871TSD4463, переданого під звіт відповідачу, виникла внаслідок втрати і неналежного виконання відповідачем службових обов`язків, який не забезпечив належний облік та зберігання вказаного військового майна, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди військовій частині НОМЕР_1 (а.с.35-40).
Зазначені радіостанції були передані відповідачу згідно акту від 08.09.2017, та доданих до акту відомостей, прийому та передачі посади начальника зв`язку-командира взводу управління 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (а.с.59-63).
На підставі встановлених під час службового розслідування обставин, позивачем зроблено висновок, що нестача майна служби зв`язку, передана під звіт відповідача, виникла внаслідок втрати і неналежного виконання відповідачем службових обов`язків, який відповідно до ст.ст. 125, 126 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, займаючи посаду командира підрозділу не забезпечив належний облік та зберігання вказаного військового майна, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди державі в особі військової частині НОМЕР_1 .
Так, колегія суддів зазначає, що службове розслідування за фактом нестачі речового майна у Військовій частині НОМЕР_1 проведено в строк, визначений Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95.
За результатами проведеного розслідування командиром Військової частини НОМЕР_1 винесено наказ про результати службового розслідування від 11.10.2019 №810, яким вирішено стягнути з відповідача в судовому порядку шкоду, заподіяну державі в особі військової частини НОМЕР_1 , відповідно до п.31 Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95 в розмірі 83156,77 грн, яка виникла внаслідок втрати майна служби зв`язку відділення управління штабу 2 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
Колегія суддів вважає такий наказ правомірним, оскільки втрата майна сталася в результаті неналежного виконання відповідачем службових обов`язків, при цьому саме відповідач є матеріально-відповідальною особою за втрату речового майна, оскільки на нього покладено обов`язок берегти державне майно, яке йому ввірене.
Так, до моменту виключення відповідача зі списків, з відповідача було утримано грошове забезпечення у розмірі 12898,33 грн.
При цьому, вартість втрачено відповідачем речового майна складає 96055,10 грн. (згідно розрахунку).
Таким чином, відповідач повністю не відшкодував завдану шкоду, а тому остання підлягає стягненню в судовому порядку у розмірі 83156,77 грн (96055,10 грн - 12898,33 грн).
Крім того, колегія суддів вказує, що відповідачем було подано рапорти, в яких просив утримати з нього в добровільному порядку суму нестачі військового майна із сум, які належать йому при звільненні з лав Збройних Сил України, тобто відповідач фактично визнав свою вину у втраті речового майна. 
При цьому, під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції, відповідачем не було подано жодних заперечень чи пояснень на спростування доводів позивача.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач пояснив, що радіостанції MOTOROLA всі були в наявності, а при передачі посади виявлено розбіжність лише в номерному обліку, по кількості радіостанції нестачі немає, оскільки даний висновок спростовується матеріалами справи.
Як зазначено в акті службового розслідування від 09.10.2019, комісія у складі - голова комісії: начальник штабу перший заступник командира 2 самохідно-артилерійського дивізіону майор ОСОБА_3 , члени комісії: командир 5 самохідно-артилерійської батареї капітан ОСОБА_4 , старшина самохідно-артилерійської батареї старший прапорщик ОСОБА_5 факт наявності майна зв`язку по кількості не підтверджує, про що свідчить акт приймання-передачі від 21.09.2019 №3071.
Також в акті службового розслідування від 09.10.2019 зазначено, що під час службового розслідування та повторній перевірці (звірці) було виявлено, що майно, яке вважалось на момент прийому-передачі посади втраченим, а саме: поясне кріплення MOTOROLA DP4800 в кількості 6 штук виявилось в наявності, та здано на склад служби зв`язку військової частини НОМЕР_1 згідно накладної від 23.09.2019 №23/124/19, однак жодних висновків щодо наявності самих радіостанцій акт розслідування не містить, навпаки в ньому чітко встановлено втрату вказаного майна.
З огляду на встановлений позивачем факт втрати відповідачем майна та доведеними обставинами наявності у відповідача матеріальної відповідальності за втрату речового майна, колегія суддів вважає вимоги військової частини обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року – скасувати, прийняти постанову, якою позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 83156,77 (вісімдесят три тисячі сто п`ятдесят шість гривень 77 коп.) у якості відшкодування майнової шкоди на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 02.10.2020.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                               Н.В. Безименна