У Х В А Л А  
 
25 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 385/178/18
провадження № 61-2364св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,   
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - фермерське господарство «Світоч»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу фермерського господарства «Світоч» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2018 року у складі судді Панасюка І. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 03 січня 2019 року у складі колегії суддів: Кіселика С. А., Єгорової С. М., Мурашка С. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом  до фермерського господарства «Світоч» про визнання договору оренди землі недійсним.
На обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 2,7311 га, яка розташована на території Червоненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, з цільове призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
У грудні 2017 року із Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона дізналась про укладений нею договір оренди земельної ділянки від 03 березня 2015 року, зареєстрований реєстраційною службою Гайворонського районного управління юстиції 19 березня 2015 року, згідно з яким вона передала в оренду відповідачу належну їй земельну ділянку терміном на 15 років.
Зазначала, що договору оренди земельної ділянки не підписувала та іншу особу  не уповноважувала, наміру укладати угоду з відповідачем не мала. 
Вважає, що договір оренди земельної ділянки є недійсним.
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від                              04 вересня 2018 року позов задоволено.
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,7311 га від                      03 березня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Світоч», зареєстрований реєстраційною службою Гайворонського районного управління юстиції                           19 березня 2015 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що не підписання орендодавцем договору оренди землі та ненадання нею повноважень на його укладення і підписання іншій особі свідчить про відсутність у ОСОБА_1 волевиявлення на укладення цього договору, а сам договір за таких обставин, виходячи з положень передбачених частиною першою статті 215 ЦК України, підлягає визнанню недійсним у зв`язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої частиною третьою статті 203 цього Кодексу.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03 січня 2019 року  рішення  Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2018 року в частині стягнення з Ф. Г. «Світоч» на користь ОСОБА_1 судових витрат по справі змінено.
Стягнуто з Фермерського господарства «Світоч» на користь ОСОБА_1                               15 271,80 грн судових витрат.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду, змінивши його в частині розподілу судових витрат.
 ФГ «Світоч» подало  касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, справу направити на новий розгляд.
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня                 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. 
Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого               2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 , поданим її представником ОСОБА_2 , до фермерського господарства «Світоч» про визнання договору оренди землі недійсним призначити до судового розгляду упорядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                          В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук