УХВАЛА
 
09 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 333/2281/18 
провадження № 61-8792св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі із частки майна, що є у спільній частковій власності, 
 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2020 року у складі судді Наумової І. Й. та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 травня 
2020 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Полякова О. З.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який під час розгляду справи уточнив, до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 
 
На обґрунтування позову зазначав, що він є власником 957/1600 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі

договору дарування від 26 грудня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н. П. за реєстровим номером 4-1974. 
 
Відповідачеві належить 643/1600 часток цього будинку.
 
Сторони не можуть дійти згоди щодо спільного володіння та користування будинком, також не можуть дійти згоди щодо укладення договору про виділ майна в натурі.
 
Посилаючись на зазначене, позивач просив суд виділити йому в натурі 957/1600 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши йому у житловому будинку літ. «А» приміщення загальною площею 70,2 кв. м, вартістю 27 598 грн, а саме: приміщення 1-6 площею 8,4 кв. м, приміщення 1-7 площею 12,0 кв. м, приміщення 1-8 площею 4,0 кв. м, приміщення 1-9 площею 9,1 кв. м, приміщення 1-10 площею 14,3 кв. м, приміщення 1-11 площею 20,2 кв. м, частину приміщення 1-5 площею 2,2 кв. м, 
а також виділивши частину надвірних будівель: веранду літ. «а», погріб літ. «пг», розташований під приміщенням літ. «а», хлів літ. «Б», частину замощення літ. «І», частину паркану «№ 5», ворота «№ 6», паркан «№ 7».
 
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
 
Виділено ОСОБА_1 в натурі 957/1600 часток житлового будинку 
за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом передачі йому 
у житловому будинку літ. «А» приміщення загальною площею 70,2 кв. м, а саме: приміщення 1-6 площею 8,4 кв. м, приміщення 1-7 площею 12,0 кв. м, приміщення 1-8 площею 4,0 кв. м, приміщення 1-9 площею 9,1 кв. м, приміщення 1-10 площею 14,3 кв. м, приміщення 1-11 площею 20,2 кв. м, частину приміщення 1-5 площею 2,2 кв. м, а також виділивши частину надвірних будівель: веранду літ. «а», погріб літ. «пг», розташований під приміщенням літ. «а», хлів літ. «Б», частину замощення літ. «І», частину паркану «№ 5», ворота «№ 6», паркан «№ 7».
 
Зобов`язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 дозвіл на переобладнання його частки будинку відповідно до варіанту поділу житлового будинку, запропонованого експертом у висновку № 2358, складеному за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження: 
1) перенесення перетинки між приміщеннями 1-2 та 1-3 у бік приміщення 1-3, обладнавши таким чином кухню площею 7,0 кв. м та коридор площею 4,2 кв. м;
2) перенесення дверного отвору між приміщеннями 1-3 та 1-5 у бік стіни кімнати 1-6 з демонтажем частини стіни;
3) закладення дверного отвору між приміщеннями 1-5 та 1-11,1-5, а також 1-6, 
1-10 та 1-11;
4) закладення існуючого входу до житлового будинку з приміщення 1-2; 
5) улаштування в приміщенні 1-5 перетинки товщиною 0,15 м, для улаштування коридора площею 2,2 кв. м та санвузла площею 6,9 кв. м;
6) перенесення віконного отвору в приміщенні 1-3 у бік кухні площею 7,0 кв. м; 
7) влаштування в коридорі площею 4,2 кв. м для входу в квартиру дверного отвору замість частини віконного прорізу;
8) влаштування для входу в квартиру в приміщенні 1-9 дверного отвору замість віконного прорізу;
9) влаштування дверного отвору між приміщеннями 1-9 та 1-11,1-6, а також 1-7,
1-9 та 1-10;
10) влаштування кухні в приміщенні 1-10;
11) обладнання входів до будинку подвійними дверми; 
12) обладнання окремими мережами водопостачання, електропостачання, газопостачання та каналізації.
 
Стягнуто із ОСОБА_2   на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 1 762  грн.
 
У червні 2020 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16.
 
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначає про те, що судові рішення 
є законними й обґрунтованими, прийнятими на підставі належних і допустимих  доказів, яким суд дав належну оцінку.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 333/2281/18, витребувано справу з  Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення 
від такого висновку.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального 
та процесуального права.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі із частки майна, 
що є у спільній частковій власності, призначити до судового розгляду у порядку

спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
у складі колегії із п`яти суддів.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                     В. М. Коротун
 
                                                                                                     М. Є. Червинська