ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 вересня 2020 року           справа №360/1640/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В., 
розглянув у письмовому порядку апеляційну  скаргу   ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі  №360/1640/20 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В.) за позовом Головного управління Національної поліції в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився,-

                                                  ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ГУНП в Луганській області вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у розмірі 6714,29 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що в період часу з 13 липня 2017 року по 10 квітня 2020 року відповідач проходив службу в ГУНП в Луганській області.
23 березня 2020 року він звернувся з рапортом щодо звільнення з лав Національної поліції України (за власним бажанням) у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», з 10 квітня 2020 року.
Наказом ГУНП в Луганській області від 01 квітня 2020 року № 296 о/с відповідача за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» звільнено з поліції з 10 квітня 2020 року.
Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 13 квітня 2020 року № 311/111/22-2020 остаточний розрахунок з відповідачем при звільненні здійснений 10 квітня 2020 року у сумі 8829,94 грн.
При цьому у відповідності до вимог наказу МВС України від 12 вересня 2017 року № 772 (зі змінами), яким затверджено "Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час)", відповідач відмовився відшкодовувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у розмірі 6714,29 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ГУ НП в Луганській області вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у розмірі 6714,29 грн.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального а процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити  у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Відповідач пропонував повернути невикористаний фірмовий одяг, проте позивач відмовив та звернувся до суду з позовом про стягнення витрат.
Наказ №772 від 12.09.2017 року стосується виконання службових обов`язків у мирний час, але відповідач виконував службові обов`язки в зоні проведення ООС.
Крім того, на час початкової видачі відповідачу однострою чинний на той час наказ МВС України №772 від 12.09.2017 року не передбачав відшкодування та стягнення грошей за виданий одяг. Тому дії позивача суперечать ст.58 Конституції України.
Суд першої інстанції розглянув позов за відсутності відповідача, який в зв`язку з карантином не міг своєчасно направити   відзив на позов. Тоді як законодавство України в зв`язку з карантином дає можливість збільшити процесуальні строки на подання відзиву на позовну заяву.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
23 березня 2020 року відповідач звернувся з рапортом про звільнення за власним бажанням до начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області (арк. спр. 8).
Згідно з наказу № 927 від 20 березня 2020 року начальником Головного управління Національної поліції в Луганській області відповідно до наказу МВС України від 24 грудня 2019 року № 1000 «Про внесення змін до Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час) наказано, зокрема відповідачу відшкодувати вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився з грошового забезпечення у розмірі 6714,29 грн (арк. спр. 10).
24 березня 2020 року відповідач під підпис ознайомлений з наказом № 927 від 20 березня 2020 року.
Відповідач ознайомившись із згодою від 24 березня 2020 року відмовився від відшкодування вартості предметів однострою (арк. спр. 11).
Відповідно до витягу з наказу № 296 о/с від 01 квітня 2020 року «По особовому складу» ОСОБА_1 (0122929), поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнено за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням), з 10 квітня 2020 року, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 03 роки 08 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 05 років 00 місяців 18 днів, відрахувавши з грошового забезпечення кошти за 03 доби щорічної чергової основної оплачуваної відпустки, встановивши відсоток премії за квітень 2020 року 134,53 %, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 6714,29 грн (арк. спр. 12) з яким відповідач ознайомився під підпис 10 квітня 2020 року.
Згідно з довідкою про повний розрахунок від 13 квітня 2020 року № 311/111/22-2020 з відповідачем проведено повний розрахунок в сумі 8829,94 грн 10 квітня 2020 року (арк. спр. 14).
Відповідно до листа № 358/111/57-2020 від 02 квітня 2020 року «Про надання інформації» (арк. спр. 15-16) для розрахунку застосована формула (згідно методичних рекомендацій, щодо відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, яка в свою чергу відображена в Методичних рекомендаціях НПУ від 25 березня 2020 року, а саме: В (відшкодування) = Ц- (Ц/С норм/експ.*С факт/експ), де: В (відшкодування) - обсяг коштів, який має бути сплачений для відшкодування вартості кожного з предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився; Ц - ціна предмета однострою, який було видано поліцейському органом (установою) поліції; С норм/експ. - кількість місяців строку носіння предмета однострою згідно з нормами належності однострою поліцейських; С факт/експ. - кількість місяців фактичного строку носіння предмета однострою поліцейським на дату здійснення розрахунку (з урахуванням місяця видачі предмета однострою поліцейському та місяця його звільнення ). На день звільнення поліцейському видано наступні предмети однострою:
1. Шапка зим.трикотажна = 71,50 - (71,50/24*14) = 29,79 грн;
2. Кепі типу А = 94,26 - (94,26/12*10) = 54,99 грн;
3. Куртка демісезонна = 1995,60 - (1995,60/36* 14) = 1219,53грн.
4. Костюм (сорочка,брюки) типу Г т/син. = 1539,36- (1539,36/24*14) = 641,40 грн;
5. Костюм спец. призн, (куртка, брюки) типу Б т/син. 3450,00 - (3450,00/24*3) 3018,75 грн;
6. Костюм спец. призн, (куртка, брюки) типу Б ''камуфляж" = 4119,96 (4119,96/24*19) = 858,33 грн;
7. Черевики типу Б = 1199,04 - (1199,04/24*9) = 749,40 грн;
8. Шапка маска зимова = 71,50 - (71,50/24*7) = 50,65 грн;
9. Шапка маска літня = 25,00 - (25,00/12*9) = 6,25 грн;
10.Мішок спальний = 460,00 - (460,00/12*9) = 115,00 грн.
Таким чином, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, складає 6714,29 грн
Відповідно до арматурної картки № 4040 (арк. спр. 17), відповідачу видано:
у 2017 році: кепі «камуфляж» (березень), костюм сп. пр. «камуфляж» (липень), фуф. з д. рукав (липень), фуфайка хакі (вересень), черевики типу «А» (жовтень), костюм флісовий чор. кол. (жовтень), шапка флісова № ІІ (жовтень), шапка-маска зимова № ІІ (жовтень), костюм зимовий «камуфляж» (листопад);
у 2018 році: черевики з в/б т. А (січень), шапка - маска літня № ІІ (серпень), куртка зимова типу В «кам» (жовтень), Н/комбінезон зимовий (жовтень), костюм спец пр. т. Б «кам», фуфайка хакі (жовтень), ремінь для спорядження (жовтень), костюм флісовий чор. кол. (жовтень), шапка флісова № ІІ (жовтень);
у 2019 році: шапка зимова трикотажна (березень), куртка деміс. т/син. (березень), костюм (сор.бр) т/с (березень),  фуфайка хакі (березень), кепі типу А т/с (липень), черевики Б (серпень), шапка-маска літня № ІІ (серпень), шкарпетки п/вовн. (серпень), шкарпетки бавов. (серпень), мішок спальний (серпень), шапка маска зимова № ІІ (жовтень), костюм спец. приз. типу Б т/с (грудень);
у березні 2020 році костюм спец. приз. типу Б т/с.
Відповідно до довідки № 13 від 19 березня 2020 року про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився № 4040, сума відшкодування вартості однострою особистого користування становить 6714,29 грн (арк. спр. 18)
Згідно з накладними № 70 від 18 березня 2019 року, № 224 від 16 липня 2019 року, № 238 від 13 серпня 2019 року, № 30 від 03 лютого 2020 року відповідальна особа о/с ОБСПОП «Луганськ -1» отримала предмети однострою особистого користування (арк. спр. 20, 23, 26, 29).
Відповідно до роздавальної відомості № 70 від 18 березня 2019 року відповідач (рядок 32) отримав під підпис вісім предметів однострою (арк. спр. 22).
Згідно з роздавальною відомістю № 224 від 16 липня 2019 року відповідач (рядок 90) отримав під підпис 1 предмет однострою (арк. спр. 25).
Відповідно до роздавальної відомості № 238 від 13 серпня 2019 року відповідач (рядок 117) отримав під підпис 12 предметів однострою (арк. спр. 28).
Згідно з роздавальною відомістю № 30 від 03 лютого 2020 року відповідач (рядок 16) отримав під підпис 1 предмет однострою (арк. спр. 31)
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем добровільно не відшкодовано вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, що є достатніми підставами для їх стягнення з відповідача.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580- VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно частини першої та другої статті 20 Закону № 580-VIII поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно.  Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.
Згідно з пунктом 59 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877 організовує і здійснює в установленому порядку матеріально-технічне та ресурсне забезпечення діяльності органів Національної поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, зокрема приміщеннями, полігонами, засобами зв`язку, транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально-мастильними матеріалами, одностроєм, іншими видами матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання покладених на них завдань.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 823 «Про однострій поліцейських» затверджено опис і зразки предметів однострою поліцейських.
На підставі пункту 1 розділу І Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 вересня 2017 року № 772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2019 року № 1100) (далі - Порядок) цей Порядок визначає механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку.
Пунктом 2 розділу І Порядку встановлено, що у цьому Порядку терміни вжито в таких значеннях:
однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно;
строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.
Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, які:
проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України;
перебувають у розпорядженні органів поліції без зайняття відповідних посад із залишенням на службі в поліції;
прикомандировані до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, інших органів державної влади (закладів, установ) або органів місцевого самоврядування на час виконання відповідних повноважень на постійній основі із залишенням їх на службі в поліції;
здобувають освіту на денній формі навчання за державним замовленням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО);
відряджені відповідно до статті 71 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, з подальшим призначенням на посади відповідно до переліку посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях, що затверджується Президентом України.
Пунктами 1,2 та 3 розділу IV Порядку встановлено, що строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію).
Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації).
На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу.
Відповідно до  пункту 1, та 3 розділу V Порядку предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно.
Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу I цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО.
Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності.
За приписами пункту 10 розділу V Порядку відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав: за власним бажанням.
Керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.
Відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України 22 червня 2016 року № 530 затверджено (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15 травня 2019 року № 377, який був чинний на момент видачі предметів однострою, втратив чинність 10 липня 2020 року) Норму № 7 належності однострою поліцейських підрозділів поліції особливого призначення (далі - Норма № 7) та Норму № 11 належності однострою поліцейських, які залучені до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення антитерористичної операції або безпосередньо виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, боротьби із злочинністю, забезпечення безпеки дорожнього руху в районі її проведення, відповідно до яких встановлено перелік предметів однострою та його строк носіння (експлуатації) (далі - Норма № 11).  
Відповідно до зазначених Норм визначено, що строк експлуатації предметів однострою складає: черевики типу Б - 2 роки (Норма № 7); шапка зимова трикотажна - 2 роки (Норма № 7); кепі типу А - 2 року (Норма № 7); куртка демісезонна - 3 роки (Норма № 7); костюм (сорочка, брюки) типу Г темно-синього кольору або в колористиці «камуфляж» - 2 роки (Норма № 7), костюм (куртка, брюки) спеціального призначення типу Б темно-синього кольору або в колористиці «камуфляж» - 2 роки (Норма № 7); шапка - маска зимова - 2 роки (Норма № 7), шапка - маска літня - 1 рік (Норма № 11) та мішок спальний - 1 рік (Норма № 11).
Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем зазначених предметів однострою відповідно до строків їх експлуатації, визначених Нормами №7 та №11, та на час звільнення відповідача строк експлуатації цих предметів не закінчився.
Підсумовуючи викладене, з огляду на те, що відповідач відмовився  добровільно відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення їх вартості з відповідача в судовому порядку.
Суд не приймає доводи апелянта, що пропонував повернути невикористаний фірмовий одяг, проте позивач відмовився, оскільки повернення невикористаних предметів однострою не передбачено нормативно-правовими актами, що регулюють спірне питання.  
Є неприйнятними доводи відповідача, що наказ №772 від 12.09.2017 року стосується виконання службових обов`язків у мирний час, але відповідач виконував службові обов`язки в зоні проведення ООС, оскільки проведення ООС не свідчить про встановлення в Україні режиму військового стану та не застосування в зв`язку з цим положень наказу №772. Крім того відповідачу були видані предмети однострою відповідно до Норми №7
Суд вважає безпідставними посилання відповідача на положення статті 58 Конституції України, оскільки на час звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням діяли норми наказу №772, які передбачали відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
Розгляд судом першої інстанції справи за відсутності відповідача відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), при цьому ОСОБА_1 , після повернення конверту за закінченням строку зберігання, було повідомлено телефонограмою 19 червня 2020 року (а.с.42-43, 48) про необхідність подання  відзиву на позовну заяву. Тобто відповідач мав  можливість своєчасно направити до суду першої інстанції відзив на позов та додаткові докази.
Суд не приймає посилання апелянта, що  суд першої інстанції повинен був збільшити процесуальні строки на подання відзиву на позовну заяву в зв`язку з карантином, оскільки відповідачем не заявлялося клопотання про надання такого додаткового строку та взагалі не згадувалося про неможливість своєчасного подання відзиву в зв`язку з карантином.
Надані до відзиву відповідачем докази (а.с.59-67) не спростовують висновків суду першої інстанції.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування  постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями  308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі  №360/1640/20 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі  №360/1640/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22 вересня 2020 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 22 вересня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                       І.Д. Компанієць   

Судді                                                                                                         Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                   А.В. Гайдар