Ухвала
Іменем України
14 липня 2020 року
м. Київ
справа № 932/17311/19
провадження № 51-3252 ска 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2020 року стосовно нього, 
встановив:
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4   залишено без задоволення, а постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року – без змін.
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Так, статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Цей принцип закріплений у ст. 8 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Водночас, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення. За правилами ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду. При цьому, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Крім того, ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, однак оскаржувана постанова до цього переліку не входить.
Таким чином, виходячи з положень ст. 294 КУпАП та ст. 424 КПК України оскаржувана постанова не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись пунктом 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_4 на постанову  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2020 року стосовно нього – відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                       ОСОБА_3