Ухвала
05 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 686/14548/19
провадження № 61-10530ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня            2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до                 ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі                23 340,00 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від                   11 березня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 23 340,00 грн додаткових витрат на дитину та 768,40 грн судового збору на користь держави.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2020 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня     2020 року змінено в частині розміру додаткових витрат на дитину та розміру судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 22 874,50 грн додаткових витрат на дитину та 753,03 грн судового збору на користь держави.
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції. 
Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.
Пунктом 3 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміни способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Предметом позову у цій справі є стягнення додаткових витрат на дитину, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Враховуючи зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої                        статті  389 ЦПК України.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Враховуючи те, що предметом позову є стягнення додаткових витрат на дитину, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров
В. М. Сімоненко