КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
  
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 червня 2020 року                                                                                      м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -  
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
 
Як встановив суддя у постанові,  ОСОБА_1 , 03.04.2020 року о 12 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 136, а саме в магазині "М`ясна Гільдія" здійснювала приготування їжі або напоїв у тимчасовій споруді, чим порушила вимоги Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. 
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2020 року та закрити щодо неї провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував всі обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не взяв до уваги її доводи та пояснення надані в судовому засіданні, що призвело до прийняття незаконного рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.
При цьому вказує, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, оскільки вона не здійснювала реалізацію їжі, як це зазначено в Акті обстеження робочою групою контролю за виконанням рішення Комісії ТЕБ та НС Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 03.04.2020 року і матеріали справи не містять жодного документального підтвердження здійснення нею реалізації їжі, а сам факт приготування їжі  не є порушенням правил карантину.  
Також зазначає, що вона є найманим працівником та не є суб`єктом господарювання, в розумінні положень ГК України, а тому в даному випадку не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, оскільки заборони викладені у Постанові КМУ від 11.03.2020 року №211 стосуються лише суб`єктів господарювання. 
Крім цього, апелянт вважає, що складений стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки дані цього протоколу, зокрема щодо суті вчиненого правопорушення та місця його вчинення, не відповідають фактичним обставинам. 
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав. 
 
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При розгляді справи слід з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини даної справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.
 
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
 
Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
 
Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
 
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 31.03.2020 року) на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.
 
Згідно підпункту 3 пункту 2 цієї Постанови - заборонено до 24 квітня 2020 року, роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.
 
Тобто, вказаною Постановою КМУ від 11.03.2020 року до суб`єктів зазначеної заборони віднесено не будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно Господарського кодексу України є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
 
Однак матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.
 
Також слід зазначити, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
 
Згідно вимог статті 256 КУпАП упротоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт,  який  передбачає  відповідальність  за  дане правопорушення. 
 
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
 
Однак уповноважена особа, інспектор СЮП відділу поліції Святошинського УП ГУНП в м. Києві Закусіло С.О. не дотримався вказаних вимог закону при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, належним чином не виклав суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу. 
 
Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №251646 від 03.04.2020 року вбачається, що при викладенні суті вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення вказано, що остання здійснювала приготування їжі або напоїв у тимчасовій споруді, чим порушила правила карантину та вимоги Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, при цьому в протоколі не зазначено яку конкретну норму вказаної Постанови КМУ №211 порушила ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП. 
 
Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, а тому складений стосовно ОСОБА_1 протокол серії ВАБ №251646 від 03.04.2020 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. 
 
Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
 
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя. 
 
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
 
Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, і під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення суддею не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 280 КУпАП, а тому постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2020 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
                  
П О С Т А Н О В И В:
          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
 
Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження в справі стосовно  ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
 
Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

                  Суддя 
Київського апеляційного суду                                                            І.М. Сілкова