Головуючий І інстанції: Ніколаєва О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 р. 	Справа № 520/3254/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.05.20 по справі № 520/3254/2020
за позовом           Державної установи "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії"  
до           Головного управління ДПС у Харківській області                  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії» (далі за текстом - ДУ «НІОХІМ», позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі за текстом - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.12.2019 року № 0213795704, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 73326,56 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.12.2019 року № 0213795704, яким застосовано штрафну санкцію на підставі п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України за платежем: податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на загальну суму 73326,56 грн. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Позивач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.
На підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за період 2019 року, за результатами якої складено акт від 25.11.2019 року № 780/20-40-57-04-18/00209740 (далі по тексту - Акт).
Висновками вказаного акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної від 30.09.2019 №298/001 на 1 календарний день.
На підставі зазначених висновків акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийнято повідомлення-рішення від 12.12.2019 року №0213795704, яким до позивача застосовано штрафні санкції на загальну суму 73326,56 грн.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для накладення на позивача штрафних санкцій.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до абз. 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з приписами абз. 1 п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз. 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України).
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції (абз. 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України).
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних (абз. 13 п. 201.10 ст. 201 ПК України).
За приписами абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється з урахуванням граничних строків, зокрема: 
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Пунктом 120-1.1 ст. 120-1 ПК України визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
З матеріалів справи вбачається, що ДУ «НІОХІМ» 30.09.2019 року складено податкову накладну № 298/001 на суму 4399593,66 грн., у т.ч. ПДВ – 733265,61 грн.
15.10.2019 року з метою реєстрації в ЄРПН , тобто у межах граничного строку, визначеного ст. 201 ПК України, позивачем направлено податкову накладну від 30.09.2019 року № 298/001 до контролюючого органу.
Квитанція № 1 про надходження направленої 15.10.2019 року податкової накладної до центрального рівня ДПС України надійшла позивачу наступного операційного дня – 16.10.2019 року о 08:07 год.
Зазначена квитанція мала відомості про неприйняття податкової накладної від 30.09.2019 року № 298/001, оскільки сума ПДВ в документі 733265,61 грн. не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ 732499,06 грн.
З огляду на наведене, позивачем 16.10.2019 року о 13:48 знову було направлено податкову накладну від 30.09.2019 року № 298/001 для реєстрації, яка згідно квитанції від 16.10.2019 року № 1 була прийнята та в подальшому зареєстрована в ЄРПН.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що квитанція про прийняття або неприйняття вказаної податкової накладної повинна була бути надіслана позивачу в межах операційного дня, тривалість якого визначена пунктом 3 Порядку №1246, тобто 15.10.2019 року з 08:00 год. до 20:00 год. 
Колегія суддів зазначає, що аналіз приписів ст. 201 ПК України свідчить, що процедура реєстрації податкової накладної в ЄРПН містить дві окремі стадії:
1) надіслання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 
2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. 
Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДПС.
Пункт 109.1 статті 109 ПК України вказує, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
У спірних правовідносинах неотримання позивачем протягом операційного дня квитанції про неприйняття надісланої податкової накладної свідчить про відсутність протиправного діяння (дії чи бездіяльності), що у свою чергу виключає можливість його притягнення до відповідальності згідно з п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що в діях ДУ «НІОХІМ» відсутній склад податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 120-1 ПК України.
Колегія суддів відхиляє доводи податкового органу, що податкова накладна від 30.09.2019 року № 298/001 містила суму ПДВ у розмірі 733265,61 грн., яка перевищувала суму ліміту на рахунку ПДВ 732499,06 грн., оскільки ненадходження 15.10.2019 року квитанції про неприйняття цієї податкової накладної із підстав такого перевищення унеможливило перерахування позивачем потрібної суми коштів із свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для накладення на позивача штрафних санкцій, визначених у податковому повідомленні-рішенні від 12.12.2019 року № 0213795704.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.     
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 по справі № 520/3254/2020  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 	(підпис)	В.В. Катунов 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко