ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1899/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 вересня 2020 року                                                                                 м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М, при  секретарі – Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу     ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Міністерство оборони України, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначені ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 14.11.2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 12.10.2018 року.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що відповідно до довідки виданої Департаментом фінансів Міністерства оборони України про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, стаж державної служби позивача становить більше 20 років. Вказане також підтверджується трудовою книжкою позивача. Відтак, вважає протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії державного службовця, мотивовану недостатністю стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.
Зокрема, апелянт посилається на Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 03.04.1994 №283, та зазначає, що відповідно до зазначеного порядку стаж служби на посадах, які обіймала позивач, відноситься до стажу державної служби. А тому, стаж роботи на посадах державної служби ОСОБА_1 становить більше 20 років.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наголошує, що початок державної служби починається з дати складення присяги державного службовця. Зазначає, що в даному випадку присяга державного службовця складена 19.08.1996 року, а тому стаж роботи позивача на посадах, віднесених до категорії державної служби становить менше 20 років.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо переведення на пенсію за віком державного службовця відповідно до  Закону України «Про державну службу».
Листом №112287/03 від 14.11.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність правових підстав    для переходу на пенсію за віком державного службовця відповідно до  Закону України «Про державну службу», оскільки її стаж на по посадах, віднесених до відповідних посад категорій посад державних службовців становить 18 років 9 місяців 13 днів.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом  .
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються  Законом України «Про державну службу»  (далі – Закон № 889-VIII).
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення»  Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність  Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення»  Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених  ст. 25 Закону № 3723-XII  та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до  ст. 37 Закону № 3723-XII  у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених  ст. 25 Закону  № 3723-XII  та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до  ст. 37 Закону № 3723-XII  у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1  статті 37 Закону № 3723-XII  встановлено, що на одержання пенсії   державних  службовців  мають  право чоловіки,  які  досягли  віку  62  роки,  та  жінки,  які  досягли пенсійного  віку,  встановленого  статтею  26  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу,  необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої  статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( 1058-15 ),  у тому числі  стажу  державної служби  не менш як 10 років,  та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають  не менш як 20 років стажу роботи на посадах,  віднесених до категорій посад державних службовців,  незалежно від місця  роботи на  час  досягнення зазначеного віку. 
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної  плати,  з якої  було  сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування,  а особам,  які на  час  звернення  за  призначенням  пенсії   не   є   державними службовцями,  - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця  відповідної  посади  та  рангу  за  останнім місцем  роботи  на  державній службі,  з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1  січня  2011  року  - страхові  внески  на  загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до  статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Як свідчать матеріали справи, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії були висновки відповідача стосовно недостатності у останньої стажу державної служби.
Так,  спірним є питання зарахування до стажу державної служби періоди роботи позивача на посадах:
- помічника начальника 4 відділу по обліку та бронювання Абайського військомату (10.04.1990 р. – 25.10.1991 р.);
- виконуючого обов`язки старшого референта по роботі зі скаргами, листами та заявами управління справами Абайської міської ради (28.10.1991 р. – 17.03.1992 р.);
- старшого референта з прийому і листів громадян управління справами апарату голови Абайської міської адміністрації (17.03.1992 р. – 30.04.1994 р.).
Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону  № 889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим  Законом  обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
На виконання Постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 3 травня 1994 року затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, чинний до 01.05.2016, (далі – Порядок №283), згідно з пунктом 2 якого до стажу державної служби зараховано роботу (службу), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.
Додатком до зазначеного Порядку затверджено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, в який включено, зокрема,  виконавчі  комітети  місцевих  Рад  депутатів  трудящих,  Рад народних депутатів,  їх управління,  самостійні відділи, інші структурні підрозділи; місцеві органи державного управління міністерств  і  відомств УРСР та інших республік, а також СРСР; раднаргоспи; військкомати.
Згідно з Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців та тарифних розрядів, затвердженого постановою Державного комітету СРСР із стандартів № 016  від 27.08.1986 року (застосовувався в Україні відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року №1545-ХИ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР до 1995 року) посада «референт» віднесена до категорії «спеціаліст».
Крім того, матеріали справи містять належним чином завірену копію архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, щодо підтвердження стажу державної служби ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеної довідки стаж державної служби позивача станом на 1 вересня 1998 року становив 6 років 01 місяць 02 дні.
Також, відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №248/3/8/1414д. від 10.10.2018 року, виданої Департаментом фінансів Міністерства оборони України, надбавка за вислугу років за посадою, яку обіймала позивач, визначена з урахуванням стажу державної служби понад 20 років.
На підставі вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що стаж державної служби позивача становить більше 20 років, а тому  відповідачем протиправно відмовлено останній у призначені пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».
Таким чином, оскільки станом на час звернення до пенсійного органу з заявою про пенсії державного службовця стаж державної служби позивача перевищував 20 років, то обґрунтованим є зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 з 12.10.2018 року на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10 і 12  розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015,  статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993.
За таких обставин, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову. 
У відповідності до вимог п. 2 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями  315,  317,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року скасувати та прийняти нове судове рішення.
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначені ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 14.11.2018 року;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 12.10.2018 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368).
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        В.П.Мельничук

Суддя                                        О.М.Оксененко