ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20330/19                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 вересня 2020 року                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                     Оксененка О.М.,
суддів:                                                           Лічевецького І.О.,
                                                                Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив:
- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у виплаті йому гарантованої суми відшкодування за вкладом за Договором банківського рахунку № 19153-01 від 21.04.2015 (рахунок № НОМЕР_1 ) у розмірі 200 000 грн., - за його заявою від 05.09.2019;
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на його користь гарантовану суму відшкодування за вкладом, за Договором банківського рахунку № 19153-01 від 21.04.2015 (рахунок № НОМЕР_1 ) у розмірі 200 000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що позивач є вкладником в ПАТ «Банк Контракт» на підставі договору банківського рахунку № 19153-01 від 21.04.2015 року та з грудня 2015 року набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок Фонду, однак на неодноразові звернення позивача з заявами про відшкодування відповідної суми вкладу, відповідачем було відмовлено, з посиланням на накладення арешту на його рахунок.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 19.01.2018 арешт, накладений на його рахунок № НОМЕР_1 - був скасований відповідною ухвалою суду.
Також апелянт звертає увагу, що кримінальне провадження  №420181010800000080, на яке посилається відповідач як на підставу відмови було закрите.
Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпідставно відмовив позивачу у виплаті відшкодування за вкладом, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що відповідно 27 серпня 2020 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через віддлення банка-агента ПАТ «Приватбанк» виплачено гарантовану суму коштів у розмірі 181   343, 83 грн. Також відповідач звертає увагу, що ОСОБА_1 отримав кошти 23.12.2015 через відділення банка-агента ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 18 656, 17 грн.
Вказані обставини свідчать про відсутність будь-яких порушень прав позивача.
Згідно з п. 3 частини першої ст. 311 КАС України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ Банк «Контракт» укладено договір № 19163-01 банківського рахунку, згідно з умовами якого банк відкриває рахунок № НОМЕР_1 для зберігання грошових коштів та для проведення операцій за рахунком.
Згідно з умовами договору на рахунок позивача за період з 07.08.2015 по 25.09.2015 з поточного рахунку ФОП ОСОБА_1 були зараховані грошові кошти та здійснені витратні операції, при цьому залишок коштів станом на 07.10.2015 склав 206 400 грн., що підтверджується банківською випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 01.11.2015.
Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України № 671 від 06.10.2015 «Про віднесення ПАТ Банк «Контракт» до категорії неплатоспроможних» рішенням виконавчої дирекції Фонду №183 від 06.10.2015 запроваджено у ПАТ Банк «Контракт» тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 07.10.2015 по 06.01.2016 та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.
Постановою Правління Національного банку України від 10 грудня 2015 року №876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 10  грудня 2015 року №220 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку».
Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк «Контракт», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ Банк «Контракт», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шкурку Віктору Михайловичу на два роки з 11 грудня 2015 року до 10 грудня 2017 року включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 27 листопада 2017 року №5173 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» строком на один рік до 10 грудня 2018 року включно.
На офіційному сайті Фонду за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/temporary/148-not-paying-bank/liquidation/bank-kontrakt?start=20 розміщено оголошення, що з 04 жовтня 2018 року Фонд здійснює відшкодування коштів вкладникам ПАТ Банк «Контракт» за договорами банківського вкладу незалежно від дати їх закінчення та за договорами банківського рахунку (включаючи карткові рахунки) в межах 200   000 тисяч гривень засобами Автоматизованої системи виплат Фонду.
У подальшому, 16 лютого 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним на рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ Банк «Контракт» за договором банківського вкладу.
11 червня 2018 року Фонд листом №30-036-12275/18 повідомив позивача, що на даний час за заявою Фонду правоохоронними органами здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №420181010800000080 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 Кримінального кодексу України, у якому кошти, розміщені на рахунку позивача, визнані речовим доказом, у зв`язку із чим виплата коштів можлива лише після прийняття відповідного процесуального рішення у кримінальному провадженні.
17 вересня 2019 року на адресу позивача надійшов лист за № 30-036-16205/19 на звернення останнього від 05.09.2019, відповідно до якого позивача було повідомлено, що  до Фонду відомості від слідчого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві щодо прийняття будь-яких процесуальних рішень у кримінальному провадженні №12015100070007282 від 03.10.2015 відповідно до вимог ст.284 КПК України, не надходили.
У зв`язку з цим, відповідачем проінформовано, що рішення про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «Банк «Контракт» позивачу буде вирішено після прийняття остаточного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні та надходження до Фонду всіх необхідних документів.
Не погоджуючись з такою відмовою відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки матеріали справи не містять та позивачем під час її розгляду не надано належних та допустимих доказів скасування постанови від 10 травня 2018 року про визнання об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні №42018101080000080 від 02 травня 2018 року, відтак вказане свідчить про відсутність в діях Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ознак протиправності, та як наслідок підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI).
Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Згідно з частиною першою ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
Частинами першою-третьою, п`ятою-шостою ст. 27 Закону №4452-VI передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.
Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2015 позивачем через банк агент AT «ОТП Банк» було отримано суму у розмірі 18 656,17 грн., тобто частину суми від граничного розміру гарантованого відшкодування коштів (200 000 грн.)
У подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08 лютого 2018 року №387 вирішено затвердити зміни та доповнення до загального Реєстру вкладників ПАТ Банк «Контракт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (Загальний реєстр), згідно з яким ОСОБА_1 включено до складу Загального реєстру в частині невиплаченої суми гарантованої суми відшкодування коштів.
Таким чином, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підготовлено та відправлено інформацію про внесення змін до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами стосовно позивача.
Разом з тим, суму гарантованого відшкодування у повному обсязі позивачу виплачено не було з огляду на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Безсмертного М.В. від 10 травня 2018 року про визнання об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні №42018101080000080 від 02 травня 2018 року.
Як вбачається з листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2019 року, адресованого позивачу, постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Безсмертного М.В. від 10 травня 2018 року визнано грошові кошти у розмірі гарантованих сум відшкодування фізичним особам за рахунок Фонду у ПАТ Банк «Контракт», серед яких значиться рахунок ОСОБА_1 , речовими доказами у кримінальному провадженні №42018101080000080.
Вказаною постановою заборонено ПАТ Банк «Контракт», а також будь - яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та використовувати зазначені кошти.
Разом з тим, колегія суддів враховує положення частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI, якою затверджений перелік підстав, за наявності яких Фонд має право відмовити вкладнику у виплаті гарантованої суми відшкодування за банківським вкладом, серед якого, такої підстави як визнання грошових коштів на рахунку вкладника речовими доказами у кримінальному провадженні не міститься.
Відтак, відповідач не мав права відмовляти позивачу у виплаті гарантованої суми відшкодування за їх вкладами у ПАТ Банк «Контракт» з підстави визнання грошових коштів на рахунку позивача речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки така підстава не передбачена частиною четвертою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Вказане свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про необхідність надання доказів скасування постанови від 10 травня 2018 року про визнання об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні №42018101080000080 від 02 травня 2018 року.
При цьому, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає, що згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року по справі № 11-сс/796/402/2016 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва Єфімова А.А. про накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт»; накладено арешт на рахунки фізичних осіб, відкритих у Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт», в тому числі і рахунок, відкритий на ім`я позивача.
У відповідності до вказаної ухвали, майно, яке є предметом (засобом) вчинення кримінального правопорушення, повинно арештовуватись незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні.
Разом з тим, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року у справі № 758/15510/17 задоволено клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту в межах кримінального провадження № 12015100070007282 від 03.10.2015 року, накладеного ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2016, скасовано накладений арешт на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ Банк «Контракт» на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, з огляду на вказані судові рішення, обставини, які унеможливлюють виплату позивачу гарантованої суми відшкодування, відсутні, тоді як сам факт включення позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ Банк «Контракт», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в межах гарантованої суми відповідачем не заперечується.
Враховуючи, що позивачем 23.12.2015 було отримано суму у розмірі 18 656,17 грн. з належної йому 200 000 грн. гарантованої суми до відшкодування у відділенні банка-агента АТ «ОТП Банк», тому наявні підстави для визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не виплати гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 181 343,83 грн. в порядку передбаченому частиною першою ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Як наслідок, належним та ефективним способом захисту та відновлення порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача виплатити на його користь гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ Банк «Контракт» за договором банківського рахунку № 19163-01 від 21 квітня 2015 року, у розмірі 181 343,83 грн.
Посилання відповідача на те, що 27.08.2020 позивачу було виплачено у розмірі 181 343,83 грн., що свідчить про відсутність будь-яких порушень прав позивача колегія суддів оцінює критично, так як    судом першої інстанції не з`ясовувалися обставини щодо виплати позивачу вказаних коштів у розмірі 188 044,47 грн. 
При цьому, на момент звернення до суду з даною позовною заявою та розгляду судом першої інстанції даного адміністративного позову  Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не було виконано свої зобов`язання перед вкладником за вказаним вище договором.
Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.
У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2020 року - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнано протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» за договором банківського рахунку № 19153-01 від 21.04.2015 (рахунок № НОМЕР_1 ), у розмірі 181 343,83 грн.
Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві Банк «Контракт» за Договором банківського рахунку № 19153-01 від 21.04.2015 (рахунок № НОМЕР_1 ), у розмірі 181 343,83 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук