ОКРЕМА ДУМКА

22 червня 2020 року
справа № 826/14601/17
адміністративне провадження № К/9901/60796/18
судді Верховного Суду Стародуба О.П. щодо постанови Верховного Суду від 22.06.2020р. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Студія "Європозитив" до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення.
Цією постановою задоволено касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Студія "Європозитив", скасовано рішення судів попередніх інстанцій та задоволено позовні вимоги.
Визнано протиправним та скасовано рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 05.10.2017р. №1876 "Про результати позапланової перевірки ПрАТ "Студія "Європозитив", м. Київ ".
Узагальнено Верховний Суд мотивував своє рішення відсутністю з боку позивача порушень вимог Закону України "Про телебачення і радіомовлення" та протиправністю застосування до нього санкцій, передбачених цим Законом.
Вважаю за необхідне, на підставі статті 34 КАС України, висловити окрему думку щодо даного рішення.
Так, статтею 72 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" (Закон № 3759-XII) передбачено, що Національна рада може застосувати до телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги такі санкції: 
-          оголошення попередження; 
-          стягнення штрафу; 
-          анулювання ліцензії на підставі рішення суду за позовом Національної ради.
Підстави для звернення до суду про анулювання ліцензії передбачені статтею 37 цього Закону.
Таким чином, санкцією в розумінні статті 72 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" є анулювання ліцензії телерадіоорганізації, а не звернення до суду з позовом про анулювання ліцензії.
При цьому, за загальним правилом відповідно до частини 2 статті 71 Закону № 3759-XII міру відповідальності та відповідні санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлює суд. 
Лише у визначених цим Законом випадках санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюються Національною радою.
Крім того, частиною 3 цієї статті передбачено можливість оскарження в судовому порядку лише рішення Національної ради щодо застосування штрафних санкцій.
Таким чином, оскаржуване у цій справі рішення про звернення з позовом до суду та визнання порушень не є рішенням про застосування до позивача як до телерадіоорганізації санкцій, а відтак це рішення не могло бути оскаржене в судовому порядку на предмет наявності/відсутності в діях позивача порушень вимог Закону № 3759-XII та відповідності рішення вимогам цього Закону.
Водночас, Законом № 3759-XII не передбачено повноважень Національної ради приймати окреме рішення про звернення до суду з позовом про анулювання ліцензії у зв?язку з встановленими фактами порушень вимог Закону.
Для застосування щодо телерадіоорганізації санкції у вигляді анулювання ліцензії на мовлення Національна рада повинна була встановивши за результатами перевірки факти порушень вимог законодавства зафіксувати такі порушення в акті перевірки і звернутись до суду з позовом про анулювання ліцензії у зв?язку з такими порушеннями.
Саме суд, до якого буде подано такий позов, буде відповідати поняттю «суд встановлений законом» і буде повноважним судом для встановлення фактичних обставин щодо наявності чи відсутності з боку телекомпанії порушень, чи було дотримано Національною радою процедури, яка має передувати поданню позову до суду (застосування інших санкцій, систематичність порушень, таке інше) .
Саме така послідовність дій Національної ради буде відповідати принципам закріпленим у статті 19 Конституції України.
У справі яка розглядалась радою не дотримано таку процедуру, оскаржуване рішення (про звернення до суду та визнання фактів порушень закону) прийняте не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Саме з таких мотивів, без встановлення наявності чи відсутності в діях телерадіоорганізації складу правопорушень, оскаржуване рішення підлягало скасуванню.
За таких обставин рішення суду у цій справі видається не у повній мірі обґрунтованим.

Суддя 
О.П. Стародуб