22-ц/804/1653/20 
                                                                                265/1269/20 

                                                                  П О С Т А Н О В А   
                                                       ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ
                                                   
     „30"  червня 2020 року                                                  місто Маріуполь  Донецької  області 
Єдиний унікальний номер 265/1269/20
Номер провадження 22-ц/804/1653/20 
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Гаврилової Г.Л., Пономарьової О.М.
за участю секретаря: Галстян Г.Г.  
учасники справи :  
позивач - ОСОБА_1 
відповідачі -  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Слащев А.Г., приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіна О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Сидоренка Олександра Олеговича на окрему ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2020 року головуючого судді Щербіна А.В. зі складанням повного тексту судового рішення 06 квітня  2020 року по цивільній справі про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна,-
В С Т А Н О В И В :
Окремою ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2020 року звернуто увагу начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Сидоренка О.О. на необхідність дотримання під час державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вимог ст.ст.10, 18, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.п. п.п.35, 36, 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 р. № 553). Встановлено начальнику відділу  строк 10 днів, з моменту отримання ухвали, для надання суду відповіді про законодавчі підстави повернення без виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 березня 2020 року про забезпечення позову по справі №  265/1269/20. Роз`яснено начальнику відділу , положення п.4 ч.1 ст.148 ЦПК. Направлено ухвалу до Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області для прийняття рішення в порядку, передбаченому ст.214 КПК України, оскільки невиконання ухвали  суду  від 17 березня 2020 року про забезпечення позову по справі № 265/1269/20 , містить ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Встановлено керівнику Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області строк 10 днів, з моменту отримання ухвали, для надання суду відповіді про вжиті ним заходи.
В апеляційній скарзі начальник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Сидоренко О.О. просить скасувати окрему ухвалу суду,як таку ,що прийнята  з порушенням норм  матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів скарги зазначає, що  ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста  Маріуполя  Донецької області  від 17 березня 2020 року  по цивільній справі № 265/1269/20 була частково задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт  на квартиру АДРЕСА_1 ,що належить ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 .  26 березня 2020 року ОСОБА_5   звернулася до Центру надання адміністративних послуг міста  Маріуполя (далі ЦНАП), із заявою про державну реєстрацію обтяжень на квартиру АДРЕСА_2 . Вказана заява була розглянута протягом одного робочого дня , відповідно до вимог чинного законодавства. За результатами розгляду в ДРРП було зареєстровано арешт № 36093614. На адресу відділу  державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради (далі-відділ) надійшла ухвала Орджонікідзевського районного суду міста  Маріуполя Донецької області по справі № 265/1269/20 від 17 березня 2020 року у зв*язку з чим відділом було надано відповідь стосовно порядку  подання заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про що свідчить лист відділу вих.№ 31.3-18975.-31.1 від 01 квітня 2020 року. Судом першої інстанції  винесено окрему ухвалу від 06 квітня 2020 року по вищевказаній справі , якою було висунуто  певні вимоги, роз*яснено стосовно кримінальної відповідальності,направлено вказану ухвалу до Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області для подальшого притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання ухвали суду. Скаржник вважає, що окремою ухвалою по справі № 265/1269/20 від 06 квітня 2020 року Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області порушені його права , як державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх  обтяжень , вручання в діяльність державного реєстратора, та вважає,що вищевказана ухвала була прийнята без врахування всіх правових норм , які регулюють відносини, пов*язані з державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень на підставі рішень судів, які набрали законної сили.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судовому засіданні апеляційного суду представник  відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Корешкова А.П., підтримала доводи апеляційної скарги .
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватні нотаріуси Маріупольського міського нотаріального округу Слащев А.Г., Лушкіна О.В. не з`явилися, належним чином були  повідомлені  про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання 24  червня  2020 року  телефонограм, зареєстрованих  в журналі телефонограм №3.9-12  за №№ 2043,2044, та судових  повісток, що підтверджується рекомендованими  повідомленнями  про вручення поштового відправлення ( а.с. 128-130,131,132,135,136). Від ОСОБА_1 , приватних  нотаріусів Маріупольського міського нотаріального округу Слащева А.Г., Лушкіної О.В. надійшли заяви про можливість розгляду справи за їх   відсутністю (а.с.111,113,137). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відділу , дослідивши матеріали  справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів оскарження окремої ухвали Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 06 квітня 2020 року вбачається,що  у березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Слащев А.Г., приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіна О.В., в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири  АДРЕСА_2 , укладений 28 вересня 2018 року між ОСОБА_1 , від імені якої, на підставі довіреності діяв ОСОБА_2 , від імені якого діяв ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Слащевим А.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1924; витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.1-4). 
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру  АДРЕСА_2 . Заяву мотивовано тим, що нею подано позов про визнання договору купівлі-продажу недійсним, спірним майном є квартира, за вказаною адресою, яка належить відповідачу по справі. Не дивлячись на той факт, що квартира була в іпотеці, без її відома, в порушення вимог Закону України «Про іпотеку» дана квартира була продана через довірену особу, про що заявлені позовні вимоги. Після того, як позивач висловила свій намір звернутися до суду за захистом своїх прав, 06 лютого 2020 року відповідач продав спірну квартиру ОСОБА_3 . На думку останньої, це свідчить  про те, що в будь який час квартира знову може бути продана для подальшого ускладнення виконання рішення суду. Посилаючись на ч.ч. 1,2 ст. 149,  п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, просила накласти арешт на вищезазначену квартиру (а.с.5).
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково. Накладено арешт на квартиру  АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 . Застосовано зустрічне забезпечення та визначено позивачу  ОСОБА_1 суму зустрічного забезпечення в розмірі 14 550 грн ,які необхідно внести на депозитний рахунок суду протягом строку, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення. Згідно з п.5 резолютивної частини ухвали про забезпечення позову, примірник цієї ухвали для виконання було направлено до уповноваженого структурного підрозділу Маріупольської міської ради.Відповідно до п.6 резолютивної частини цієї ухвали, ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (а.с.15-17).
24 березня 2020 року ухвала Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 березня  2020 року про забезпечення позову по справі № 265/1269/20 була отримана уповноваженою особою відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради.
02 квітня 2020 року на адресу суду надійшов лист начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Сидоренко О.О. від 01 квітня 2020 року №31.3-18975-31.1 про повернення без виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 березня 2020 року про забезпечення позову по справі № 265/1269/20. Зі змісту якого вбачається,що  начальник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Сидоренко О.О.   повідомив, що ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлений вичерпний перелік дій при проведенні державної реєстрації прав та обтяжень, зокрема Законом вбачається, що державний реєстратор формує та реєструє заяву в базі даних заяв. Невід`ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних заяв. Оскільки формування заяв у сфері державної реєстрації прав та/або їх реєстрація проводиться у базі даних заяв безпосередньо самим реєстратором та з допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повідомляв, що для накладення обтяження на нерухоме майно, необхідно надати документи які встановлюють особу заявника та його повноваження та оригінали документів, необхідних для проведення реєстрації, у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Начальник відділу, вважав, що надіслані документи підлягають поверненню без виконання, оскільки документи заявником подані не в повному обсязі та з порушенням чинного законодавства. Було запропоновано суду звернутися до Центру надання адміністративних послуг міста Маріуполя, особисто чи запропонувати звернутися до Центру особі, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або подати заяву в електронній формі , відповідно до ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.19-20).
Окремою ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2020 року звернуто увагу начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Сидоренка О.О. на необхідність дотримання під час державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вимог ст.ст.10, 18, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.п. п.п.35, 36, 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 р. №553). Встановлено начальнику відділу строк 10 днів, з моменту отримання ухвали, для надання суду відповіді про законодавчі підстави повернення без виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 березня 2020 року про забезпечення позову по справі №265/1269/20. Роз`яснено начальнику відділу , положення п.4 ч.1 ст.148 ЦПК. Направлено ухвалу до Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області для прийняття рішення в порядку, передбаченому ст.214 КПК України, оскільки невиконання ухвали  суду від 17 березня 2020 року про забезпечення позову по справі № 265/1269/20 містить ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Встановлено керівнику Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області строк 10 днів, з моменту отримання ухвали, для надання суду відповіді про вжиті ним заходи (а.с.22-25).
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, в супереч ч.5 ст.18, п.1 ч.2 ст.27 Закону № 1952-ІV та п.п.35, 36, 40 Порядку державної реєстрації, в не передбачений законом спосіб покладає на Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області обов`язок надати документи, які встановлюють особу заявника та його повноваження та оригінали документів, необхідних для проведення реєстрації, у паперовій або електронній формі. Конкретно не вказуючи, які саме оригінали документів, суд повинен ще надати для проведення державної реєстрації прав, окрім примірника ухвали про забезпечення позову. Тобто, безпідставно не виконує рішення суду, яке підлягає негайному виконанню та є обов`язковим в силу закону.
Проте,  погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна з наступних підстав.
Відповідно до  частин 1,3 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,  регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року (далі - Закон № 1952-ІV) та Порядок про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України  № 1127 від 25 грудня 2015 року (далі - Порядок), вказані нормативно-правові акти спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. 
Статтею 31-1 Закону встановлено, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. 
Статтею також встановлено, що інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.
Частиною 3 Порядку інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та Єдиним державним реєстром судових рішень затвердженого Наказом Кабінету Міністрів України від 29 січня 2019 року № 270/5/94 встановлено, що інформаційну взаємодію та функціонування прикладних програмних інтерфейсів забезпечують державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України, що визначене технічним адміністратором Державних реєстрів, та державне підприємство «Інформаційні судові системи», яке належить до сфери управління Державної судової адміністрації України. 
Як встановлено ,інформаційну взаємодію між вищевказаними реєстрами на теперішній час  не імплементовано. 
Постановою Кабінету Міністрів України № 806 від 09 листопада 2016 року про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань державної реєстрації встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили до запровадження відповідної інформаційної взаємодії, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі рішень судів проводиться за зверненням заявника з дотриманням вимог, установлених підпунктом 1 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» № 1666-VІІІ від 06 жовтня 2016 року (далі-Закон № 1666-VІІІ ) . 
Вказаними  Прикінцевими та перехідними положеннями Закону  № 1666-VІІІ , встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом № 1952-ІV,  а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні  дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. 
Приписами ст. 20 Закону  № 1952-ІV встановлено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Статтею також встановлено, що у разі подання заяви про проведення реєстраційних дій у паперовій формі така заява формується, реєструється у базі даних заяв із зазначенням дати і часу реєстрації та скріплюється власним підписом заявника, крім випадку, передбаченого ст. 31-2 Закону № 1952-ІV. 
Статтею 2 Закону № 1952-ІV встановлено, що у сфері державної реєстрації заявником може бути орган державної влади, його посадова особа, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення обтяження речових прав. 
Приписами ч.2 п.26 Порядку встановлено, що у разі подання заяви та документів, необхідних для державної реєстрації прав, до фронт-офісу уповноважена особа такого фронт-офісу вчиняє усі дії щодо прийняття та видачі документів для державної реєстрації прав, передбачені Порядком та здійснення яких покладається на уповноважену особу. 
У місті Маріуполі повноваження щодо реєстрації заяв у сфері державної реєстрації обтяжень (скасування, припинення та виникнення) було передано ЦНАП. 
Частиною 8 статті 12 Закону України «Про адміністративні послуги» встановлено, що суб`єктам надання адміністративних послуг забороняється приймати заяви, видавати суб`єктам звернень оформлені результати надання адміністративних послуг (у тому числі рішень про відмову в наданні адміністративних послуг), якщо такі послуги надаються через центри надання адміністративних послуг, крім випадків подання заяв через Єдиний державний портал адміністративних послуг.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав власності» № 159-ІХ від 03 жовтня 2019 року були внесені суттєві зміни до Закону № 1952-ІV стосовно перевірки цивільної правоздатності та дієздатності фізичної особи та юридичної особи. 
Приписами частини 6 статті 18 Закону встановлено, що у разі подачі документів на державну реєстрацію уповноваженою на те особою встановлюється обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Вказаною статтею також встановлено, що для цілей проведення реєстраційних дій документом, що підтверджує повноваження діяти від імені іншої особи, є документ, що підтверджує повноваження законного представника особи, нотаріально посвідчена довіреність або відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про особу, уповноважену діяти від імені юридичної особи. Законодавством не передбачено виключення стосовно державних органів та органів місцевого самоврядування.                      
В оскаржуваній окремій ухвалі  суд першої інстанції  вказує, що відділом порушено ст.ст. 10,18,27  Закону № 1952-ІV та п.п. 35,36,40 Порядку. 
Проте,на теперішній час п.п. 35,36 Порядку не можуть застосовуватися державним реєстратором в роботі, так як вони безпосередньо пов`язані з моментом запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, а законом чітко встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів проводиться за зверненням заявника. 
Статті 10,18,27 Закону № 1952-ІV та п. 40 Порядку застосовуються державним реєстратором безпосередньо під час розгляду заяви, прийнятої відповідно до вимог дійсного законодавства.
Відповідно до ч.  1 ст. 18 Закону № 1952-ІV передбачено, що державна реєстрація проводиться в певному порядку, першим етапом державної реєстрації є прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв.
Рішенням Маріупольської міської ради від 05 вересня 2019 року № 7/44- 4266 було затверджено новий перелік адміністративних послуг, які надаються через Центр надання адміністративних послуг , до переліку також входять послуги щодо державної реєстрації зняття/накладення обтяжень та заборон на проведення реєстраційних дій. 
Відповідно до ч. 8 ст. 12 Закону України «Про адміністративні послуги» державному реєстратору, як суб`єкту надання адміністративних послуг, заборонено законом прийом заяв, видача суб`єктам звернень оформлені результати надання адміністративних послуг (у тому числі рішень про відмову в наданні адміністративних послуг), якщо такі послуги надаються через центри надання адміністративних послуг.
Державний реєстратор не міг порушити ст. ст. 10,18,27  Закону № 1952-ІV та п. 40 Порядку, оскільки йому заборонено законом розпочинати процедуру державної реєстрації, передбачену ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-ІV.
Також, законодавством не передбачена можливість подачі заяв у сфері державної реєстрації шляхом надіслання документів поштовим переказом на адресу суб`єкта державної реєстрації. 
За таких обставин, у суду першої інстанції , не було підстав для постановлення окремої ухвали відносно начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Сидоренка О.О.
           На підставі вищевикладеного,апеляційний суд дійшов  висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.
          У зв*язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, окрему ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2020 року скасувати .
        Відповідно до п.п.«в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.  Оскільки суд апеляційної інстанції скаргу  начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Сидоренка О.О.  задовольнив повністю, понесені ним  судові витрати ,у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції ,підлягають компенсуванню за рахунок держави у порядку,встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Керуючись ст.ст. 374,376,381,382  ЦПК України, апеляційний суд -

                                                                   П О С Т А Н О В И В  :

Апеляційну скаргу начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради Сидоренка Олександра Олеговича  -  задовольнити.

Окрему ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2020 року - скасувати.

Компенсувати   Сидоренку Олександру Олеговичу , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2   судові витрати ,понесені у зв*язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі  2 102 (дві тисячі сто дві) грн. за рахунок держави у порядку,встановленому Кабінетом Міністрів України . 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 03 липня 2020 року. 
            
           Судді: