ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 вересня 2020 року                                                                м.Суми
                                                               Справа №591/3946/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1587/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Товариство з обмеженою відповідальністю торгова фірма «Магазин «Славутич»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника - адвоката Гриценка Бориса Миколайовича, 
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 липня 2020 року, постановлену у складі судді Клименко А.Я. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми,-
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовано тим, що в провадженні Зарічного районного суду м. Суми знаходиться справа про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частину 74,24% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова фірма «Магазин «Славутич» (далі - ТОВ ТФ «Магазин «Славутич»), видані на імена відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 на частку в статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» у розмірі 1,4%. Посилається на те, що до вирішення цієї справи по суті спору існує небезпека заподіяння шкоди правам позивача, який є учасником ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» та має частку в статутному капіталі, шляхом реєстрації відповідачами права власності на частку у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» на підставі вищевказаних оспорюваних свідоцтв про право на спадщину. Зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже намагалися здійснити державну реєстрацію змін до установчих документів, а у випадку реєстрації таких змін, виконання рішення суду в разі задоволення позову може ускладнитись чи унеможливитись (а. с. 37).
Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 03 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справи за її позовом про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, задовольнив.
В порядку забезпечення позову заборонив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи будь-якій іншій третій особі, яка буде діяти від їх імені та в їх інтересах, до набрання законної сили рішенням суду по суті справи, використовувати та надавати свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину 74,24% частки у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» від 20 вересня 2017 року, видані на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам для проведення змін до установчих документів ТОВ ТФ «Магазин «Славутич».
В порядку забезпечення позову заборонив суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію змін щодо відомостей про ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частину 74,24% частки у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» від 20 вересня 2017 року, виданих на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В порядку забезпечення позову наклав арешт на корпоративні права - частку ОСОБА_11 у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» у розмірі 74,24% до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, поданій через представника - адвоката Гриценка Б.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивачем не оскаржується саме право на частку в ТОВ ТФ «Магазин «Славутич», а оскаржується лише її розмір, тому заборона реєстрації відповідачем свого права власності на частку є неприпустимим. У разі задоволення позову, реєстрація відповідачем своєї частки не може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки законодавством передбачений порядок перерозподілу часток у статутному капіталі. Зазначає, що арешт корпоративних прав взагалі є непропорційним заходом забезпечення позову, оскільки не відповідає предмету позову та не доведено як невжиття цього заходу ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. При цьому посилається на постанову Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №591/1174/18 з аналогічним предметом та підставами позову.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає ухвалу суду законною, просить залишити скаргу без задоволення. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника адвоката Гриценка Б.М., які підтримали апеляційну скаргу, представників позивача ОСОБА_12 адвокатів Матішенця В.В. та Шершак-Гукову А.М., представників відповідачів ОСОБА_4 - адвоката Гуріної Г.В., ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» Шовкуна С.А., які заперечують проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ТОВ ТФ «Магазин «Славутич», треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Н.В., приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Хвостик Г.І., про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 20 вересня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу у Сумській області Нагорною Т.В. на імена ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнання за ОСОБА_1 права власності у порядку спадкування після ОСОБА_10 на частку у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» у розмірі 1,4% (а. с. 1-6).
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, заявником наведено достатні підстави для застосування заходів забезпечення позову та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що при розгляді справи, суд не встановив всі обставини, що мають значення для справи та ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.
Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачу, забороною вчиняти певні дії.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої статті 150 ЦПК України.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та наявна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати зміст позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, не здійснив оцінку співмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати заявник, та заявлених позовних вимог.
Задовольнивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін щодо відомостей про юридичну особу - ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частини 74,24 % частки у статутному капіталі товариства, виданих 20 вересня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу на імена ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що заявником наведено достатні підстави для застосування вказаних заходів забезпечення позову, а також надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову зазначеним шляхом є пропорційним заходом забезпечення позову, виходячи із змісту заявлених позовних вимог. Заборона реєстрації права власності на частку в статутному капіталі з метою запобігти відчуженню цієї частки відповідачами, порушує право останніх на передбачену діючим законодавством реєстрацію належного їм майна та не відповідає заявленим позовним вимогам. 
Також слушними є доводи апеляційної скарги, що у випадку реєстрації відповідачем права власності на часту в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та подальшого задоволення позовних вимог, чинним законодавством передбачена можливість перерозподілу часток у статутному капіталі.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції щодо застосування заходів забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права, тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381; 382; 389 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника - адвоката Гриценка Бориса Миколайовича, задовольнити.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 липня 2020 року про забезпечення позову скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 09 вересня 2020 року.

Головуючий:                                                         Т.А.Левченко

Судді:                                                                         В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук