УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/11708/20
Провадження № 22-ц/4820/1447/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 вересня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.
секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/11708/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року (суддя Палінчак О.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування шкоди.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі ГУНП в Хмельницькій області про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що всупереч чинному законодавству слідчий СВ ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області Данкулинець А.В. не вніс в ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, чим допустив протиправну бездіяльність, яка встановлена судовим рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року у справі № 686/3038/17.
Зазначає, що внаслідок цієї незаконної бездіяльності йому було завдано майнової та моральної шкоди.
Позивач вказує, що завдана йому моральна шкода полягає у моральних стражданнях, які він переніс під час усвідомлення бездіяльності слідчого СВ ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яка породила для нього негативні переживання, почуття тривоги, душевного болю, страху і занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості. Розмір відшкодування завданої йому моральної шкоди позивач оцінює у 1 000 000 000 грн.
Майнова шкода полягає у витратах власного часу на написання скарги, її подачі, участі у розгляді справи, витратах на проїзд, папір, фарбу картриджа та копіювання документів, яка визначена позивачем у розмірі 60023 грн 90 коп.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним вище рішенням суду, просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Вважає оскаржуване рішення суду необґрунтованим та протиправним, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції надано неправильну оцінку наданим доказам та доводам позовної заяви. На думку апелянта, встановлена судовим рішенням бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є безумовним доказом завдання йому як моральної так і матеріальної шкоди.
ГУНП в Хмельницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.
У зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів своїх позовних вимог, підстав для відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органів державної влади не встановлено.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.
Судом встановлено, що 13 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до слідчого Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Данкулинець А.В. про вчинення кримінального правопорушення. Проте, процесуальне рішення за вказаною заявою не було прийнято. Відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 внесені не були.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурки С.В. від 21 лютого 2017 року (справа № 686/3038/17) скаргу ОСОБА_1 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР було задоволено, зобов`язано начальника СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області організувати внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 13 лютого 2007 року про кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України (а.с. 10).
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 2 частини 2 статті 1167 цього ж Кодексу передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.
Згідно з ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах.
При цьому, існує законодавчо визначений механізм контролю за законністю прийнятих процесуальних рішень відповідною посадовою особою органу досудового слідства при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право в порядку, передбаченому КПК України звернутися зі скаргою на процесуальні рішення, дії або бездіяльність уповноваженої особи органу досудового слідства (слідчого), вчинені нею під час кримінального провадження, зокрема, до суду.
Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) слідчих, вчинених при проведенні досудового слідства у конкретній справі, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.
У випадку, якщо помилки посадової особи органу досудового слідства (в даному випадку слідчого) неможливо виправити в такий спосіб, такі порушення повинні вирішуватися поданням позову незадоволеної особи проти держави.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України, у цьому виді деліктних зобов`язань необхідно довести як наявність шкоди так і її заподіяння, причинний зв`язок внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи.
Зважаючи на зазначене, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є правильним, оскільки позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між прийняттям ухвали про задоволення скарги позивача на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення та настанням шкоди.
Задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення не є належною правовою підставою для відшкодування моральної шкоди, а моральних страждань внаслідок бездіяльності відповідача щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення позивачем не доведено.
Витрати ОСОБА_1 , які пов`язані з написанням скарги, витрати на проїзд, пов`язані з явкою до суду, електроенергію, власний папір та фарбу картриджа, не є збитками, у розумінні ст. 22 ЦК України.
Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду в справах № 554/49/18, № 638/6944/16, № 638/17403/15, 638/17403/15-ц, № 638/12068/16, № 638/12259/16, № 641/2476/17, № 6-501цс17, № 646/1591/18, № 6-440цс16, № 607/14606/17, № 461/4824/17, № 750/6330/17, № 464/3789/17, оскільки обставини у цих справах та обставини у зазначеній справі не є тотожними.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновок суду і впливали на його законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 16 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                                А.П. Корніюк

       О.І. Талалай