ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року                                                                 м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Костюк Л.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Мустяци І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Мустяци І.М., на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який складає 10 200 грн. (десять тисяч двісті грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягувач: Управління патрульної поліції в Чернівецькій області (58007, м. Чернівці, вул. Заводська, 22).
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.
Згідно постанови районного суду,  ОСОБА_1 27 квітня 2020 року о 00 год. 10 хв. по вул. Головній в с. Слобідка Глибоцького району Чернівецької області, в порушення п. 2.5 ПДР керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода.
Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Мустяца І.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження №33/822/326/20                                   Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В. 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП                         Доповідач: Марчук В.Т.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Мустяца І.М. зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу, на що працівник поліції погодився.
Зауважує, що незважаючи на те, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу, газоаналізатор не показував, що останній знаходиться в стані сп`яніння, однак працівники поліції звинуватили ОСОБА_1 в тому, що він відмовився проходити вказаний огляд та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності свідків, які зазначені у вказаному протоколі, а їх письмові пояснення, які наявні в матеріалах справи, з відміткою про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в їх присутності не можуть бути використані в якості доведення ОСОБА_1 вини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Вважає, що поліцейські з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та надання видимості законності своїх дій вдались до фальсифікації документів та зазначили в акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в дійсності не були присутні при проведенні огляду.
Вважає, що суд першої інстанції виніс необґрунтоване рішення. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Мустяци І.М. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Даний висновок суду підтверджується сукупністю доказів, що містяться в матеріалах справи. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 014755 від 27 квітня 2020 року (а.с. 1), ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, такими як: нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою, його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. Так, в протоколі вказані ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським та дії водія щодо відмови від огляду, є вказівка на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, в даному протоколі зазначені прізвища та адреси свідків, є їх підпис, а тому відомості що у ньому містяться, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.
Відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3).
Вищевказане також знаходить своє підтвердження поясненням свідків (а.с. 4-5), відповідно до яких, свідок ОСОБА_2 пояснив, що 27 квітня 2020 року близько 00 год. 10 хв. став свідком відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Свідок ОСОБА_3 дав аналогічні пояснення. 
Підстав вважати, що пояснення свідків є недостовірним доказом по даній справі відсутні, оскільки, їм надано належну правову оцінку, вони є послідовними, узгоджуються між собою, стверджені їх підписами.
Крім того, із досліджених у судовому засіданні відеозаписів від 27 квітня 2020 року з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся від пропозицій працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я. Лише після багаточисельних уточнень поліцейських, ОСОБА_1 погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер». 
Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження освідування технічним засобом «Драгер», однак останній неналежним чином виконував вказівки працівників поліції, внаслідок чого умисно не пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вищевказаного технічного засобу.
Також, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами підтверджено присутність двох свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 4. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Згідно п. 8 зазначеного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Таким чином, працівники патрульної поліції діяли в межах закону та в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу зафіксували у протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Таким чином, у даному випадку, ОСОБА_1 працівниками поліції правомірно було запропоновано проходження медогляду саме в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Відповідно до положень ст. 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається на водія про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.
Наведені обставини дають суду підстави вважати, що ОСОБА_1 не бажав пройти медичне освідчення на стан сп`яніння з метою уникнення виявлення лікарем стану алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, працівники патрульної поліції діяли відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції та вимог чинного законодавства.
Наведені в апеляційній скарзі доводи про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю спростовуються наведеними вище доводами. 
Таким чином, в ході апеляційного перегляду вказаної справи висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження. 
При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів, встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. 
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суддя районного суду врахував вимоги ст. ст. 33, 36 КУпАП та наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром є справедливим і достатнім.
Судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, не встановлено.
Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що подана захисником Мустяцою І.М. апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Мустяци Іона Миколайовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. (десять тисяч двісті грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 	[підпис]	В.Т. Марчук	

  "Копія. Згідно з оригіналом."   Суддя -доповідач _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)	

30.07.2020 року  
(дата засвідчення) копії)