ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3615/18  Номер провадження 22-ц/814/1671/20	Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 червня 2020 року (повний текс рішення складено 05 червня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, 

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вересня 2015 року між нею та відповідачем, ОСОБА_4 , було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають дитину – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 20 жовтня 2017 року подружні відносини між сторонами припинені, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач зазначає, що дитина, ОСОБА_6 , проживає з нею. Оскільки сторони не проживають однією сім`єю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, а позивач не отримує інших доходів окрім державної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим ОСОБА_3 вимушена була звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на її утримання.
Просила стягнути з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, а саме з 05 липня 2018 року до досягнення дитиною - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково.
Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 10 серпня 2018 року і до досягнення дитиною,  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 грудня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2018 року ухвалене у справі № 537/3615/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку скасовано.
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково.
Вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 10 серпня 2018 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_8 . Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідач є фізично здоровою людиною без будь-яких обмежень та працевлаштований за кордоном, тоді як ОСОБА_6 має особливості психічного та розумового розвитку, що потребує постійних додаткових витрат. Крім того вказує, що недоведеним є факт утримання відповідачем неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_4 впродовж тривалого часу перебув за кордоном, а отже не мешкав разом з дочкою.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив
Щодо розгляду справи без виклику сторін
Враховуючи ціну позову та беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Встановлені обставини справи
Із матеріалів справи вбачається, що 18 вересня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та із відмітки у паспорті позивача серії НОМЕР_2 .
Сторони мають дитину – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 10 грудня 2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області.
Сторони проживають окремо, дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю – ОСОБА_8 . 
Згідно висновку про комплексну психолого – педагогічну оцінку розвитку дитини від 21 серпня 2019 року №416 та заключення спеціалістів для госпіталізації в дитяче відділення ПОКПЛ від 28 серпня 2019 року, дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має особливі освітні потреби як особа, яка має затримку психічного розвитку.
Згідно довідки за вих.№1-22/11, виданої 22 листопада 2019 року Філією «ТД» ПП «Алкогрупа» Ян Т ОСОБА_10 працює на даному підприємстві на посаді оператора комп`ютерного набору, її загальна сума доходу за період з 04 лютого 2019 року по 31 жовтня 2019 року без урахування аліментів склала 38 138 грн. 50 коп.
Судовим наказом Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 вересня 2018 року по справі №537/2980/18 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Виконавче провадження по виконанню вказаного вище рішення суду перебуває в провадженні Горішньоплавнівського міського ВДВС, та згідно наявного в матеріалах справи розрахунку зі сплати аліментів за вих.№07396/1 від 30 серпня 2019 року, ОСОБА_4 має заборгованість, яка станом на 01 вересня 2019 року складала 47 047 грн. 49 коп.
Окрім дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач ОСОБА_4 має дитину від іншого шлюбу – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , видане 28 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції у Полтавській області.
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 лютого 2016 року по справі №534/1277/15-ц визначено місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком - ОСОБА_4 , стягнуто з відповідача ОСОБА_12 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Позиція апеляційного суду 
Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.
Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно частини 1статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Аналізуючи матеріали справи та зазначені норми права суд першої інстанції вірно прийшов до висновку що малолітній син мешкає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, при цьому на час звернення до суду позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів окрім державної допомоги на утримання дитини не мала, з урахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, суд вважає наявним у ОСОБА_3 право на отримання аліментів від відповідача до досягнення дитиною трьох років.
Також колегія суддів погоджується з позицією викладеною в рішенні суду першої інстанції, щодо розміру стягуваних аліментів, оскільки як вбачається з матеріалів справи на утримані ОСОБА_4 перебуває двоє неповнолітніх дітей.
Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі
Посилання ОСОБА_3  на те, що ОСОБА_4  є фізично здоровою людиною без будь-яких обмежень та працевлаштований за кордоном, а тому не доведеним є скрутне матеріальне становище відповідача, тоді як ОСОБА_6 має особливості психічного та розумового розвитку, що потребує постійних додаткових витрат не є підставою для скасування рішення суду виходячи з наступного.
Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи докази надані сторонами суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трирічного віку. 
При цьому, при визначені розміру аліментів, слід враховувати розмір стягнених аліментів на дитину та перебування на утриманні іншої неповнолітньої дитини, що свідчить про наявність у відповідача грошових зобов`язань.
Позивачем не надано доказів, що ОСОБА_4 має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначений судом.
Доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що дочка ОСОБА_2 – ОСОБА_6 фактично не може проживати з батьком, оскільки останній постійно перебуває на заробітках за кордоном, а з матері ОСОБА_6 стягуються аліменти на її утримання є необґрунтованими оскільки дані обставини не звільняють відповідача від обов`язку утримувати дочку та відповідно не позбавляють його матеріальних витрат.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке відповідає закону, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні. 
Щодо судових витрат
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 23 липня 2020 року

Головуючий                 В.П. Пікуль 

Судді                 Г.Л. Карпушин

                                                                       Т.В. Одринська