ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
17 червня 2020 року
м. Харків
справа № 619/1873/18
провадження № 22-ц/818/2662/20
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів колегії - Кругової С.С., Маміної О.В.,
за участю секретаря – Плахотнікової І.О.
учасники справи:
позивач : ОСОБА_1 ,
відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Харківгаз» в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» в особі Дергачівського районного відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», 
третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» в особі Дергачівського районного відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про відновлення порушеного права, з апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Харківгаз» в особі представника Юркова Ігоря Борисовича та ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2020 року, постановлене в складі судді Калмикової Л.К., в залі суду в місті Харків, 
В С Т А Н О В И В :
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» в особі Дергачівського районного відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про відновлення порушеного права.
В обґрунтування позову зазначає, що Управлінням праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області 23 жовтня 2015 року відповідно його заяви від 27 квітня 2015 року було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. В порушення закону суми наданої йому субсидії за період з 01 червня 2015 року по січень 2016 року були безпідставно та неправомірно повернуті до бюджету, про що він дізнався, отримавши в лютому 2016 року рахунок за електропостачання в сумі 200,66грн. та за газопостачання на загальну суму 5 020,58грн., тому вважає, що порушено його право на отримання субсидії, оскільки право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг має кожен малозабезпечений громадянин. 
23 жовтня 2015 року управлінням відповідно до його заяви від 27 квітня 2015 року та декларації про доходи субсидію було призначено на одну особу - ОСОБА_1 - в порушення п.2 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, хоча за даною адресою проживає також його дружина ОСОБА_2 згідно довідки та актів депутата Пересічанської селищної ради.
Повернення субсидії на загальну суму 5 382,99грн., ніби то перерахованої надміру органом соціального захисту населення, є незаконним, оскільки, як передбачає п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, питання про стягнення (повернення) субсидії органи, що її призначають, вирішують в судовому порядку, але рішення суду про повернення зазначеної суми субсидії він не отримував.
В червні 2015 року здійснено відключення його будинку від газопостачання шляхом опломбування крану вводу газопроводу через заборгованість за послуги газопостачання у розмірі 6058,84грн. без належного повідомлення. Працівники ПАТ «Харківгаз» незаконно проникли у його домоволодіння - на подвір`я будинку (стояк знаходиться у дворі) та перекрили газопостачання, чим порушили правила відключення від газопостачання, а саме без попередження за 10 днів про відключення газопостачання провели цю дію, про що склали акт про відключення газоспоживаючих приладів від 03 червня 2015 року, який ним не підписаний. Також в акті відсутні дані, згідно якого наказу по ПАТ «Харківгаз» відбулося відключення газоспоживаючих приладів по АДРЕСА_1 , а також відсутня печатка підприємства та не вказано, хто саме з представників підприємства підписав даний акт. Тому акт про відключення газоспоживаючих приладів від 03 червня 2015 року вважає незаконним. Таким чином, без його згоди та без попередження за 10 днів про відключення газопостачання та відсутності рішення суду 03 червня 2015 року Пересічанською філією ПАТ «Харківгаз» було здійснене незаконне відключення від газопостачання його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує, що якщо б житлову субсидію на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг управлінням праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської обл. було б призначено вчасно, а саме протягом десяти днів після подання ним заяви, як передбачає п. 13 Положення, тобто в травні 2015 року, а не через 6 місяців - 23 жовтня 2015 року, то газопостачання в будинку не було б незаконно відключено із підстав заборгованості.
23 жовтня 2015 року управлінням відповідно до його заяви від 27 квітня 2015 року та декларації про доходи йому було призначено субсидію і до січня 2016 року кошти наданої субсидії надходили до ПАТ «Харківгаз» : в жовтні в розмірі 2015,56 грн., в листопаді та грудні в розмірі 1981, 44 грн. на загальну суму 5978,44 грн. Згідно відповіді Управління паливно – енергетичного комплексу Харківської обласної державної адміністрації за № К39/03 від 27 лютого 2017 року, на його звернення за даними ПАТ «Харківгаз» заборгованості за спожитий природний газ станом на січень 2016 року за домоволодінням ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . - не існувало, переплата складала 362,41 грн. Проте, газопостачання його домоволодіння не було відновлено після неодноразового звернення до ТОВ «Харківгаз Збут» в січні 2016 року в телефонному режимі, а також письмово.
У зв`язку з відсутністю боргу замість відновлення газопостачання домоволодіння 20 січня 2016 року ТОВ «Харківгаз Збут» в особі начальника Дергачівського відділу реалізації звернулося до управління праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА з проханням надати роз`яснення з приводу нарахування субсидії ОСОБА_1 . А також в порушення закону кошти наданої та перерахованої йому субсидії за газопостачання в сумі 5382,99грн. були безпідставно та неправомірно повернуті до державного бюджету згідно відповіді Управління паливно – енергетичного комплексу Харківської обласної державної адміністрації за №К110/03 від 19 травня 2017 року. 
До цього часу газопостачання його будинку не відновлено, таким чином порушено його право на газопостачання.
Вважає, що дії ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» стосовно повернення до державного бюджету коштів наданої та перерахованої йому субсидії за газопостачання в сумі 5382,99грн. в опалювальний період є безпідставними та неправомірними. Управлінням праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА не було надіслано на його адресу жодної вимоги про повернення суми субсидії та рішення суду не існує. Він неодноразово звертався до відповідачів із проханням відновити його порушені права, але це не призвело до позасудового врегулювання даного питання.
Просить суд визнати незаконним та недійсним акт Пересічанської філії ПАТ «Харківгаз» про відключення газоспоживаючих приладів від 03 червня 2015 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати незаконним відключення ПАТ „Харківгаз" від газопостачання належного йому будинку; визнати неправомірними дії ТОВ „Харківгаз Збут” стосовно повернення до державного бюджету коштів наданої та перерахованої субсидії за газопостачання в сумі 5382,99 грн.; зобов`язати ПАТ «Харківгаз», ТОВ «Харківгаз Збут» відновити газопостачання до належного йому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівської філії ПАТ «Харківгаз» вирішити у передбачений законом спосіб, враховуючи діючі на теперішній час нормативні акти, питання щодо можливості відновлення газопостачання домоволодіння АДРЕСА_1 . 
В іншій частині позову відмовлено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівської філії ПАТ «Харківгаз» на користь держави судовий збір по 420,40 грн. з кожного.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 та представник АТ «Харківгаз» звернулись до суду з апеляційними скаргами.
В апеляційній скарзі представник АТ «Харківгаз» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ПАТ "Харківгаз" вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вважає, що припинення газопостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Зазначає, що позивачу відсилались поштою рекомендованим листом і вручались попередження про відключення від газопостачання (від 31 січня 2015 року та від 28 лютого 2015 року), які споживач власно отримував, про що свідчать повідомлення про отримання пошти. 14 травня 2015 року був складений Акт-претензія з приводу відмови споживача в доступі до об`єкта споживання для відключення від системи газопостачання, підписаний представниками газопостачального/газорозподільного підприємства та незаінтересованою особою (п. 6 ч. 2 розділу II Постанови - відмова в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого представник газопостачального/газорозподільного підприємства не здійснив: припинення газопостачання за порушення споживачем строків оплати послуг з газопостачання з дотриманням процедур, встановлених Правилами). Отже, відповідно до п. 6 (Припинення газопостачання) Правил надання населенню послуг з газопостачання, 03 червня 2015 року домоволодіння ОСОБА_1 було відключено від газопостачання на підставі існуючого боргу у розмірі 6058,84 грн., про що було складено акт про відключення газоспоживаючих приладів від 03 червня 2015 року. Таким чином, ПАТ «Харківгаз», діючи в рамках закону, зі свого боку врегульовувало питання щодо сплатити абонентом існуючої заборгованість за надані послуги, для подальшого безперебійного газопостачання позивачу. Зі свого боку, ОСОБА_1 наданою можливістю не скористався, отримані послуги не оплатив, в зв`язку з чим, ПАТ «Харківгаз» було змушене припинити газопостачання шляхом встановлення крабу-пломби на вимикаючий пристрій на газопроводі. Вказує на те, що 27 квітня 2015 року позивач звернувся до УПСЗН Дергачівської РДА за отриманням субсидії, тому безпідставним є твердження ОСОБА_1 про те, що борг виник через несвоєчасне надання субсидії УПСЗН Дергачівської РДА, тому що період виникнення заборгованості передує зверненню до третьої особи. Звертає увагу суду на те, що підставою для відновлення газопостачання є заява абонента з доданою до неї квитанцією про сплату суми боргу (та витрат, пов`язаних з відновленням послуг), між тим на момент подання позовної заяви споживач борг не сплатив, в зв`язку з чим газопостачання до домоволодіння не відновлено. Таким чином вважає, що ПАТ «Харківгаз» жодним чином не порушувало права позивача. Вказує, що задовольняючи частково позов і встановлюючи зобов`язання ПАТ «Харківгаз» вирішити у передбачений законом спосіб питання щодо можливості відновлення газопостачання в домоволодінні ОСОБА_1 , оскільки з моменту подачі позову пройшов значний період часу і можливо змінились обставини, які суду не повідомлені, суд першої інстанції помилково не врахував установлені судом обставини справи щодо законності відключення газоспоживаючих приладів позивача від системи газопостачання, а також можливість відновлення газопостачання через заяву абонента з доданою до неї квитанцією про сплату суми боргу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач в своїх позовних вимогах не просив зобов`язати ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівської філії ПАТ «Харківгаз» вирішити у передбачений законом спосіб, враховуючи діючі на теперішній час нормативні акти, питання щодо можливості відновлення газопостачання домоволодіння АДРЕСА_1 та за час судового розгляду в суді першої інстанції позовні вимоги позивачем не змінювались. Зазначає, що в суді першої інстанції позивач заявляв клопотання про витребування доказів у відповідачів та третьої особи, однак в матеріалах справи відсутні ухвали суду про витребування вищевказаних доказів та матеріали справи не містять жодного запиту суду про надання витребуваних доказів. Крім того, вказує, що суд першої інстанції не забезпечив виклик в судове засідання свідків, чим порушив ст. 91 ЦПК України. Зазначає, що суд першої інстанції не зазначив підстави, на яких ґрунтується оскаржуване рішення, проігнорував аргументи, надані докази та письмові пояснення позивача. Вважає, що суд першої інстанції прийняв позицію однієї сторони, а саме відповідачів, а також упереджено поставився до розгляду справи. Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається на типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання від 12 грудня 2006 року, який у матеріалах справи відсутній та не був досліджений судом першої інстанції. Позивач вважає вказаний договір нікчемним, оскільки вказаний правочин вчинений особою проти його волі. Вважає, що надані відповідачем копії попередження про припинення газопостачання від 31 січня 2015 року та від 28 лютого 2015 року та копії повідомлень про отримання рекомендованих листів, які підлягають поверненню, як докази, викликають сумнів з приводу їх достовірності, не мають особистого підпису отримувача та є неналежними та сфабрикованими, оскільки оригінали вказаних документів відповідачем надані не були. Вважає акт-претензію від 14 травня 2015 року недостовірним доказом, оскільки споживача не було ознайомлено із запланованою датою та часом припинення газопостачання, акт-претензія складався без присутності споживача ОСОБА_1 , проте суд першої інстанції не пересвідчився чи складався відповідачем вищевказаний акт за місцем проживання ОСОБА_1 та в його присутності, чи другий примірник акту надсилався поштовим відправленням споживачу. Вказує, що відповідач жодного доказу правомірності нарахування боргу за спожитий природний газ та правомірності своїх дій стосовно відключення газопостачання будинку позивача на підставі заборгованості суду не надав. Звертає увагу суду на те, що попередження про відключення газопостачання за 10 днів до дати відключення з позначкою про його вручення та особистим підписом позивача в матеріалах справи відсутнє та відповідач вищевказаних доказів суду не надав. Вказує, що повернення субсидії на загальну суму 5382,99 грн. є незаконним, оскільки відповідно до п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, питання про стягнення (повернення) субсидії органи, що її призначають вирішується в судовому порядку, між тим рішення суду про повернення зазначеної суми субсидії позивач не отримував.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга представника АТ «Харківгаз» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та зобов`язуючи зобов`язати ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» вирішити у передбачений законом спосіб, враховуючи діючі на теперішній час нормативні акти, питання щодо можливості відновлення газопостачання домоволодіння АДРЕСА_1 суд першої інстанції виходив з того, що з моменту подачі позову пройшов значний період часу і можливо змінились обставини, які суду не повідомлені, що, можливо, тягне за собою покладення на відповідача вказаного зобов`язання.
Проте погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».
Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , та є споживачами природного газу.
ПАТ «Харківгаз» на адресу позивача неодноразово направлялися через засоби поштового зв`язку попередження про відключення від газопостачання, які були вручені останньому 19 лютого 2015 року та 24 березня 2015 року. Також попередження про припинення газопостачання було вручено позивачу особисто представником Дергачівської філії Пересічанська дільниця ПАТ «Харківгаз» - 17 березня 2015 року.
14 травня 2015 року представниками ПАТ «Харківгаз» було складено Акт-претензія з приводу відмови споживача в доступі до об`єкта споживання для відключення від системи газопостачання.
03 червня 2015 року представниками ПАТ «Харківгаз» було складено Акт про відключення газоспоживаючих приладів.
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що акт Пересічанської філії ПАТ «Харківгаз» про відключення газоспоживаючих приладів від 03 червня 2015 року є незаконний, оскільки його не було попереджено про відключення за 10 днів; відсутні дані згідно якого наказу ПАТ «Харківгаз» відбулося вказане відключення; відсутня печатка підприємства та не вказано, хто саме з представників підприємства підписав даний акт.
Крім того вказує, що заборгованість по сплаті послуг з газопостачання до належного йому будинку виникла не з його вини, оскільки було порушеного його право на отримання субсидії.
У зв`язку з чим просив суд визнати незаконним та недійсним акт Пересічанської філії ПАТ «Харківгаз» про відключення газоспоживаючих приладів від 03 червня 2015 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати незаконним відключення ПАТ „Харківгаз" від газопостачання належного йому будинку; визнати неправомірними дії ТОВ „Харківгаз Збут” стосовно повернення до державного бюджету коштів наданої та перерахованої субсидії за газопостачання в сумі 5382,99 грн.; зобов`язати ПАТ «Харківгаз», ТОВ «Харківгаз Збут» відновити газопостачання до належного йому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначається Законом України «Про ринок природного газу».

У статті 1 цього Закону наведено перелік визначень, зокрема:
газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам;
постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;
постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів;
розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу;
оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
Відповідно до положень вказаного Закону України відбулось розділення функцій постачання природного газу та його розподілу. 
З 01 липня 2015 господарську діяльність з постачання природного газу здійснює ТОВ «Харківгаз Збут» на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, яка видана НКРЕКП, згідно рішення № 1588 від 21 травня 2015 року (переоформлена на безстрокову рішенням № 2283 від 08.09.2015 ).
Правовідносини між позивачем та відповідачем до 13.07.2016 року регулювалися Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (далі - Правила).
Так, згідно п.4, 17, 19, Правил послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.
Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.
Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.
Якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання.
У разі несплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред`явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі).
Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання.
Згідно п.34, 35 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання; відмову у доступі до власних житлових і підсобних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для: контрольного зняття показань лічильників газу; демонтажу або монтажу лічильників газу, пов`язаного з проведенням їх планової повірки; порушення інших вимог цих Правил.
Про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт-претензію у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.
Із змісту п.30, 31 вбачається, що газопостачальне підприємство має право звертатися до газорозподільного підприємства з письмовою заявою щодо припинення постачання газу споживачеві у разі порушення строків оплати послуг з газопостачання та самовільного використання газу споживачем, а газорозподільне підприємство має право припиняти постачання газу споживачеві у випадках, передбачених у пункті 6 цих Правил, у тому числі на підставі відповідної письмової заяви газопостачального підприємства.
Пунктом 6 та 7 цих Правил також передбачено, що газопостачання на об`єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі:
проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання;
ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт;
несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил;
самовільного використання газу споживачем;
самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання;
зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо;
порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації;
подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання;
відмови споживача від встановлення лічильника газу з ініціативи і за кошти газопостачального підприємства.
У зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов`язане проінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві.
Припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі.
Механічне від`єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу здійснюється у разі:
самовільного відновлення споживачем газопостачання;
неодноразової відмови споживача у доступі представникам газорозподільного підприємства до свого об`єкта для припинення газопостачання за порушення споживачем строків оплати послуг чи недопущення виникнення аварійних ситуацій.
У разі неодноразової відмови споживача у доступі, передбаченому абзацом четвертим цього пункту, представниками газорозподільного підприємства складається акт-претензія щодо відмови споживача у доступі, яка підписується представником газопостачального/газорозподільного підприємства та однією незаінтересованою особою (представником житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувачем або управителем будинку, виборною особою будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представником органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення їх осіб).
Про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.
Згідно з п. 5 розділу II Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з постачання» від 28.10.2014 р. № 184, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 р. за № 8/26453 (далі - Постанова), яка діяла на той час, у разі виявлення газопостачальним/газорозподільним підприємством порушень, зазначених у пункті 2 цього розділу, на місці виявлення порушення складається претензія за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.
Акт-претензія без підпису споживача вважається дійсним, якщо: його підписали представник газопостачального/газорозподільного підприємства та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення їх осіб.
Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник газопостачального/газорозподільного підприємства та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення їх осіб.
Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання.
Апеляційним судом встановлено, що позивачеві неодноразово направлялись рекомендованим листом попередження про відключення від газопостачання, які були отримані останнім 19 лютого 2015 року та 24 березня 2015 року. Також попередження про припинення газопостачання було вручено позивачу особисто представником Дергачівської філії Пересічанська дільниця ПАТ «Харківгаз» - 17 березня 2015 року.
Посилання ОСОБА_1 про те, що ПАТ "Харківгаз" не було надано суду оригіналів попереджень про припинення газопостачання від 14 лютого 2015 року та від 17 березня 2015 року, а також оригіналів повідомлень щодо їх вручення, колегією суддів не приймаються.
Згідно вимог ч.ч.1-6 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Разом з тим, як зазначає ПАТ "Харківгаз", повідомлення щодо припинення газопостачанння направлялися ОСОБА_1 у лютому та березні 2015 року; трирічний строк їх зберігання вже сплинув, у зв`язку з чим в них немає можливості наданти дані докази в оригіналі.
З урахуванням цих обставин, колегія суддів не вбачає можливим ставити в вину ПАТ "Харківгаз" не надання суду оригіналів попереджень про припинення газопостачання та повідомлень, щодо їх вручення.
Оскількки надані ПАТ "Харківгаз" ксерокопії цих документів відповідним чином посвідчені, колегія суддів вважає їх належними доказами.
14 травня 2015 року складений Акт-претензія з приводу відмови споживача в доступі до об`єкта споживання для відключення від системи газопостачання, підписаний представниками газопостачального/газорозподільного підприємства та незаінтересованою особою.
03 червня 2015 року домоволодіння ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було відключено від газопостачання, про що представниками ПАТ «Харківгаз» було складено Акт про відключення газоспоживаючих приладів. 
Із змісту цього акту вбачається, що відключення газопостачання сталося на підставі існуючого боргу у розмірі 6058,84 грн. Факт його складення не спростовується позивачем. 
З урахування викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для визнання Акту про відключення газоспоживаючих приладів від 03 червня 2015 року та дії по відключенню ПАТ „Харківгаз" від газопостачання належного позивачу будинку незаконними, оскільки дії відповідача відповідали діючому на час виникнення спірних правовідносин законодавству.
Твердження ОСОБА_1 про те, що борг виник через несвоєчасне надання субсидії УПСЗН Дергачівської РДА, колегією судді не приймаються, оскільки останній звернувся до УПСЗН Дергачівської РДА за отриманням субсидії 27 квітня 2015 року, тобто вже після виникнення заборгованості, за несплату якої було застосовано відключення від газопостачання.
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що з відповіді Управління паливно-енергетичного комплексу Харківської обласної державної адміністрації від 27.02.2017 р. № К39-03 йому стало відомо, що станом на січень 2016 року заборгованості за спожитий природний газ не існувало та переплата становила 32,41 грн. Але, згідно з даними таблиці у вищевказаному листі УПЕК ХОДА наведено, що у січні 2016 року відбулось коригування суми наданої субсидії у бік зменшення на 5382,99 грн.
Тобто, враховуючи переплату (станом на грудень 2015 року у розмірі 362,41грн), після повернення до бюджету помилково нарахованих у період відсутності газопостачання грошових коштів у розмірі 5382,99грн, залишилась не сплаченою заборгованість в сумі 5020,58 грн., яка виникла внаслідок нерегулярної та неповної оплати за спожитий у період з листопада 2014 року по травень 2015 року природний газ.
Підставою для відновлення газопостачання є заява абонента з доданою до неї квитанцією про сплату суми боргу.
Встановлено, що за заявою ОСОБА_1 Управлінням праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації призначено субсидію на житлово-комунальні послуги, зазначені в заяві про призначення житлової субсидії.
Відповідно до п. 4 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848, зі змінами та доповненнями, субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово - комунальні послуги у межах соціальних норм з урахуванням пільг, які надаються відповідно до законодавства і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов`язково відсотка платежу.
Відповідно до п. 13 Положення для нарахування субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення подаються відомості житлово - експлуатаційними організаціями про склад зареєстрованих у житлових приміщеннях осіб, забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами, вартість послуги у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування комунальними послугами в опалювальний та не опалювальний період.
Відповідно до довідки, виданої Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 24.07.2015 за № 1965 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 один.
Згідно п. 6 Положення - субсидія призначається одному з членів домогосподарства, за місцем реєстрації, або особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, і на яку відкрито особові рахунки із сплати житлово-комунальних послуг та п.13 даного Положення, ОСОБА_1 призначено субсидію на одну особу.
Згідно поданої до управління заяви від 27.04.2015 р. та рішенням управління було призначено субсидію з 01.04.2015 р. по 31.03.2016 р.
З 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р. була призначена субсидія в розмірі 609,05 грн. Середньомісячний сукупний дохід - 949,00 грн. Обов`язкова частка плати - 6,05 % і становить 57,41 грн. Розмір плати за ЖКП в межах норм з урахуванням пільг становить - 666,46 грн.
Відповідно до п. 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій  для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого  та рідкого пічного побутового палива» (зі змінами) перерахунок субсидії у межах, встановленого терміну її призначення без звернення громадян здійснюється у разі: зміни цін і тарифів на послуги, на оплату яких призначено субсидію; встановлення Кабінетом Міністрів України нового розміру витрат громадян на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; внесення змін до законодавства в частині надання окремим категоріям і громадянам  пільг на оплату житлово-комунальних послуг; коли рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або місцевої держадміністрації встановлено дату початку (закінчення) опалювального періоду, відмінну від дати початку (закінчення) опалювального сезону, на який розраховується субсидія, що визначена цим пунктом ; отримання за запитом уточненої інформації про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами, доходи осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення (крім субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого тя рідкого пічного побутового палива);проведення перерахунку розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі.
Відповідно до вищевикладеного ОСОБА_1 було зроблено перерахунок, а не припинення субсидії.
Перераховані суми субсидії на житлово-комунальні послуги відображаються в «Переліку уповноважених власників/наймачів, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг», які щомісячно передаються в паперовому та електронному вигляді організаціям - надавачам послуг. В свою чергу організації надавачі послуг відображають суми перерахованої субсидії в рахунках на оплату послуги, яку вони надають.
Вимога про повернення надається особисто громадянину в разі припинення субсидії.
В Управлінні праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області відсутній документ щодо вимоги про повернення ОСОБА_1 суми субсидії, перерахованої надміру внаслідок неподання ОСОБА_1 даних, що вплинули на встановлення права на субсидію і визначення її розміру, внаслідок чого ОСОБА_1 була надміру перерахована сума субсидії, а саме неподання ОСОБА_1 інформації про відключення газоспоживаючих приладів.
Висновки суду стосовно того, що оскільки з моменту подачі позову пройшов значний період часу і можливо змінились обставини, які суду не повідомлені, що, можливо, тягне за собою покладення на відповідача вказаного зобов`язання, у зв`язку з чим ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» підлягає зобов`язанню вирішити у передбачений законом спосіб, враховуючи діючі на теперішній час нормативні акти, питання щодо можливості відновлення газопостачання домоволодіння АДРЕСА_1 є безпідставними.
Статтями 15, 16 ЦК Українии передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 
1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Із змісту вказаних статтей вбачається, що захисту підлягає лише конкретне порушене право.
Загальні вимоги до змісту судового рішення викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14. Згідно з п. п. 11 та 12 постанови у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог; встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; у мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках – на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов`язки сторін у спірних правовідносинах, посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини.
Таким чином, суд першої інстанції ухвалюючи рішення, що грунтується на припущеннях, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення не вмотивованого рішення.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції у зазначеній частині підлягає скасуванню з ухвалення нового про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Харківгаз» в особі представника Юркова Ігоря Борисовича – задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2020 року в частині задоволених позовних вимог та розподілу судових витрат - скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 про відновлення газопостачання - відмовити.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повну постанову складено 18 червня 2020 року.

Головуючий –                                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                                        О.В. Маміна

                                                                                                       С.С. Кругова