Справа № 359/9627/19                                                                                                 Суддя в І-й інстанції  Ткаченко Д.В.
Провадження № 33/824/423/2020                                                                             Суддя в II-й інстанції  Ігнатюк О.В.

 
КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
31 серпня 2020  року                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Александрова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою захисника Александрова Д.О. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року на 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 03 вересня 2019 року, о 22 годині 40 хвилин, в с. Гора, Бориспільського району Київської області, по вул. Грушевського, керував автомобілем марки «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
У апеляційній скарзі захисника Александрова Д.О. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Звернув увагу на те, що на місці події не погодившись із результатами проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння, який складав 0,35 проміле, ОСОБА_1 вимагав проходження огляду у закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції відмовили у забезпеченні цього права запевнивши про безпідставність цих дій. Після цього, на місце події прибув ще один патруль поліції у присутності якого, запросивши двох свідків проведи повторний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого склав 0,31 проміле та із яким ОСОБА_1 не погодився та вимагав проходження огляду у закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції відмовили у забезпеченні цього права. Наявне у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд до Бориспільської ЦРЛ, яке на місці події не складалося, на думку захисника є некоректним з огляду на те, що Бориспільської ЦРЛ не існує з 21.12.2018 року, натомість діє Комунальне некомерційне підприємство Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». Пояснення свідків, на думку апелянта є неповними з огляду на те, що не описують обстановку на місці події після проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Із урахуванням викладеного, ОСОБА_1 був змушений самостійно звернутися до Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування, результати судово-токсикологічного дослідження якої не виявили спиртів у крові ОСОБА_1 . На переконання захисника, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився із грубим порушенням вимог Інструкції що свідчить про недійсність одержаних результатів цього огляду. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Александрова Д.О., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 055952 від 03.09.2019 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу ОСОБА_1 та ідентифікуючих ознак керованого ним автомобіля. Ці обставини учасниками судового розгляду не оспорюються. Зазначений протокол містить пояснення ОСОБА_1   зміст якого указує на визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення;
роздруківкою результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», відповідно до якого, при проведенні 03.09.2019 року о 22 год. 47 хв. огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у його крові виявлений алкоголь у концентрації 0,31 проміле;
актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння;
іншими доказами.
Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для накладення стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог закону наклав на нього стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.   
Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Посилання захисника та ОСОБА_1 на те, зо після встановлення факту алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу ОСОБА_1 вимагав проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоровця, не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, стороною захисту суду був наданий відеозапис подій, що відбувалися після фіксування у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, який здійснювався ОСОБА_1 . Із цього запису вбачається те, що ОСОБА_1 не висловлював вимог про проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Аналіз даного відеозапису дає підстави стверджувати те, що ОСОБА_1 у зазначеній вище обстановці фіксувались процесуальні дії, які вчинялись поліцейськими, з`ясовувалось за допомогою якого приладу була встановлена наявність алкоголю у його крові. Будь-яких вимог про проходження огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не висувалось, будь-яких заяв про висунення такої вимоги  ним не робилось, хоча станом на час здійснення цього відеозапису процедура фіксування адміністративного правопорушення закінчена не була. Суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги у зазначеній частині у зв`язку із наявністю пояснень, які дав ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, за змістом цих пояснень вбачається те, що ОСОБА_1 визнавав факт вживання алкогольних напоїв та керування після цього транспортним засобом. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено про те, що було «випито один бокал вина, відразу зупинено нарядом поліції…». Суд звертає увагу при цьому на те, що факт надання ним цих пояснень саме у такій редакції ОСОБА_1 не оспорювався. Наведене дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів визнавався як факт вживання алкогольних напоїв, так і факт керування після цього транспортним засобом. Зміст пояснень ОСОБА_1 дає підстави стверджувати про те, що зупинка поліцейськими транспортного засобу відбулася через незначний проміжок часу після вживання алкогольних напоїв. Ця обставина у поєднанні із даними, які встановлюються за допомогою зробленого ОСОБА_1 відеозапису спростовують доводи апеляційної скарги про висунення ОСОБА_1 вимоги проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, указуючи на їх необґрунтованість.   
Не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови факт звернення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення судово-токсикологічного дослідження та акт такого дослідження № 666 від 09.09.2019 року, відповідно до якого у крові ОСОБА_1 не виявлено будь-яких спиртів та їх ізомерів. Так, за змістом п.9 розділу ІІ та п.17 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України  № 1452/735 від 09.11.2015 року особу до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння повинен доставити поліцейський, який після проведення цього огляду повідомляється про результати огляду, особа повинна бути доставлена до медичного закладу для проведення такого огляду не пізніше двох голин із моменту виявлення стану сп`яніння. Між тим, ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу особисто, усі дії, пов`язані із взяттям крові, оформленням відповідних документів, проведенням дослідження та повідомленням результатів дослідження відбувалися у відсутності представника поліції. Суд звертає увагу і на те, що відповідно до акту судово-токсикологічного дослідження № 666 взяття крові у ОСОБА_1 для дослідження було здійснене 04.09.2019 року о 01 год. 45 хв., тобто більше ніж через дві години після виявлення стану сп`яніння. Наведені обставини виключають можливість прийняття акту № 666 у якості доказу, який спростовує висновки судді про керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 - медичного працівника, яка здійснювала взяття крові у ОСОБА_1 для подальшого дослідження, час знаходження алкоголю у крові залежить від значної кількості чинників, у  тому числі: кількості випитого, вагово-ростових показників особи. Із урахуванням цього, враховуючи незначну кількість алкоголю, яка була вжита ОСОБА_1 , що вбачається із результату його огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу та його особистих пояснень, акт судово-токсикологічного дослідження № 666 від 09.09.2019 року не може бути безумовним доказом відсутності у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння та момент проведення відповідного огляду за допомогою технічного засобу.
Факт повторного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою різних технічних засобів матеріалами справи не підтверджений. Проте такий факт міг би свідчити про об`єктивність висновків поліцейських про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, за поясненнями сторони захисту, факт наявності алкоголю у крові ОСОБА_1 був встановлений обома приладами, а поліцейськими були взяті до уваги результати більш пізнього огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, які є більш сприятливими для нього.  
Судом за результатами апеляційного розгляду не встановлено у ході провадження у цій справі таких порушень вимог матеріального та процесуального права, які могли би вплинути на ухвалене суддею рішення, перешкодили чи могли перешкодити йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та указували би на незаконність ухваленого щодо ОСОБА_1 рішення.   
Постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. залишити без задоволення.
Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                      О.В. Ігнатюк