Головуючий І інстанції: Заічко О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 р. 	Справа № 520/14361/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.03.20 по справі № 520/14361/19
за позовом            Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГПАПІР"  
до            Головного управління ДПС у Харківській області ,            Державна податкова служба України                   
про скасування рішень та зобов 'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГПАПІР" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України, в якому просив суд:
- скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Харківській області від 27.08.2019 року № 1261679/40269187, від 27.08.2019 року № 1261676/40269187, від 27.08.2019 року № 1261677/40269187, від 27.08.2019 року № 1261678/40269187, від 21.08.2019 року № 1257988/40269187, від 27.08.2019 року № 1261680/40269187, від 21.08.2019 року № 1257985/40269187, від 21.08.2019 року № 1257986/40269187, від 21.08.2019 року № 1257987/40269187, від 23.09.2019 року  № 1286416/40269187, які складено відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГПАПІР";
          - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 03.07.2019 р. № 619, від 02.07.2019 р. № 617, від 08.07.2019 р. № 632, від 09.07.2019 року № 636, від 01.07.2019 р. № 612,  від 18.07.2019 р. № 649, від 09.07.2019 р. № 637, від 09.07.2019 р. № 639, від 10.07.2019 р. № 643, розрахунок коригування від 30.08.2019 р. № 39 до ПН від 12.07.2019 р. №645 датою подання їх на реєстрацію. 
          В обґрунтування позову позивач вказав на протиправність відмови у реєстрації податкових накладних. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 адміністративний позов задоволено. 
Скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Харківській області від 27.08.2019 року № 1261679/40269187, від 27.08.2019 року № 1261676/40269187, від 27.08.2019 року № 1261677/40269187, від 27.08.2019 року № 1261678/40269187, від 21.08.2019 року № 1257988/40269187, від 27.08.2019 року № 1261680/40269187, від 21.08.2019 року № 1257985/40269187, від 21.08.2019 року № 1257986/40269187, від 21.08.2019 року № 1257987/40269187, від 23.09.2019 року  № 1286416/40269187, які складено відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГПАПІР".
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 03.07.2019 р. № 619, від 02.07.2019 р. № 617, від 08.07.2019 р. № 632, від 09.07.2019 року № 636, від 01.07.2019 р. № 612,  від 18.07.2019 р. № 649, від 09.07.2019 р. № 637, від 09.07.2019 р. № 639, від 10.07.2019 р. № 643, розрахунок коригування від 30.08.2019 р. № 39 до ПН від 12.07.2019 р. №645 датою подання їх на реєстрацію. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГПАПІР" судові витрати у розмірі 19210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).
          Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГПАПІР"  судові витрати у розмірі 19210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Головним управлінням ДПС у Харківській області, подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В апеляційній скарзі відповідачем зазначено про неврахування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, що під час реєстрації податкових накладних позивачем надано не всі документи, що передбачені п. 14 . Таким чином, у контролюючого органу були обґрунтовані підстави для зупинення та відмови в реєстрації цих податкових накладних.  
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що основним видом діяльності позивача, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на відкритому ресурсі офіційного сайту Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) є: Код КВЕД 17.11 Виробництво паперової маси; Код КВЕД 17.12 Виробництво паперу та картону (основний); Код КВЕД 17.21 Виробництво гофрованого паперу та картону, паперової та картонної тари; Код КВЕД 17.23 Виробництво паперових канцелярських виробів; Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Код КВЕД 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; Код КВЕД 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом.
Позивач, в рамках здійснення господарської діяльності мав відносини з ТОВ "ЄВРОФЛЕКС ГРУП", ТОВ "ВК ГРАНД ПОЛІМЕР Україна", ТОВ "ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ АЛЬБАТРОС", ТОВ " СВС ПАК", ПП "Друк інвест", ТОВ "Захід КРАФТ РЕСУРС", ПП "Видавничий Центр "А2", з приводу чого до матеріалів справи надано первинну документацію.
У липні 2019 року позивачем було поставлено товар вказаним контрагентам, за результатами чого складено та направлено на реєстрацію податкові накладні від 03.07.2019 р. № 619, від 02.07.2019 р. № 617, від 08.07.2019 р. № 632, від 09.07.2019 року № 636, від 01.07.2019 р. № 612,  від 18.07.2019 р. № 649, від 09.07.2019 р. № 637, від 09.07.2019 р. № 639, від 10.07.2019 р. № 643, розрахунок коригування від 30.08.2019 р. № 39 до ПН від 12.07.2019 р. №645.
Реєстрацію вказаних ПН/РК було зупинено на підставі  пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки такі відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 “Критеріїв ризиковості платника податку”. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. ”
          Позивачем надіслано пояснення та документи по зупиненим  ПН/РК.
          За результатами розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією ГУ ДПС у Харківській області прийнято Рішення про відмову в реєстрації вказаних ПН/РК в ЄРПН від 27.08.2019 року № 1261679/40269187, від 27.08.2019 року № 1261676/40269187, від 27.08.2019 року № 1261677/40269187, від 27.08.2019 року № 1261678/40269187, від 21.08.2019 року № 1257988/40269187, від 27.08.2019 року № 1261680/40269187, від 21.08.2019 року № 1257985/40269187, від 21.08.2019 року № 1257986/40269187, від 21.08.2019 року № 1257987/40269187, від 23.09.2019 року  № 1286416/40269187.
Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України  на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
          Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
          Редакція пункту 201.16 статті 201 ПК України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 7 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).
          Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
           21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117, який був чинним на момент спірних правовідносин), пунктом 10 якого зобов`язано ДФС визначити критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та погодити їх з Міністерством фінансів України.
          Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 117 у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.
          Згідно з пунктами 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
          У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
          На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості  здійснення операцій були визначені та затверджені листом В.о. Голови Державної фіскальної служби України від 07 серпня 2019 року та введені в дію 08.08.2019 року (http://sfs.gov.ua/baneryi/zupinennya-reestratsii-pn/388196.html). 
Пунктом 1.6 вказаних критеріїв надано  вичерпний перелік критеріїв, що дає підстави для визначення ризиковості платника податків.
          Так, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,  зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку – юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі – Кодекс); в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування. 
          Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 – 1.6 цих Критеріїв. 
          Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 – 1.5 цих Критеріїв. 
          Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. 
          Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 – 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації. 
          У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС. 
          Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті. 
          Згідно п.21 Порядку №117  підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування  ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Колегія суддів зазначає, що в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування  критерії ризиковості визначені виключно на підставі листа ДФС від 07 серпня 2019 року.
          Вирішуючи питання щодо законності рішень  про відмову у реєстрації ПН/РК, суд вказує, що зупинення їх реєстрації,  за своїм змістом є передумовою для прийняття  рішень про відмову у реєстрації ПН/РК.
Надаючи оцінку підставам зупинення реєстрації ПН/РК, поданих позивачем,  колегія суддів враховує, що акт, що затверджує критерії ризиковості здійснення операцій має на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.           
          Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Дійсно, відповідно до чинного законодавства у податкового органу наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          Водночас, наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.
          Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.
          Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від 9 липня 2019 року у справі №140/2093/18, від 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18, від 20 листопада 2019 року у справі №560/279/19
          Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В даних правовідносинах, виходячи з початкового порушення принципів правової визначеності та передбачуваності зупиненням реєстрації ПН/РК на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, спірні рішення про відмову в їх реєстрації , як подальша реалізація названих зупинень, не відповідають вимогам статті 2 КАС України щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості.
          Так, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Як встановлено з матеріалів справи, після зупинення реєстрації ПН/РК позивачем були подані документи, передбачені пунктом 14 Порядку №117, для прийняття рішення про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          Такими документами, в силу п.14 Порядку №117 є договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
          Разом із тим, у спірних рішеннях комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації ПН/РК накладних фактично було лише процитоване положення пункту 14 Порядку №117,  тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку контролюючого органу, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.
Колегією суддів встановлено, що подані позивачем для реєстрації податкових накладних документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення господарських операцій.
          Разом з тим, комісія регіонального рівня, не зважаючи на надіслані позивачем повідомлення та додані до них документи, прийняла спірні рішення про відмову в реєстрації ПН/РК, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.
          Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
          Невиконання вказаних вимог призводить до його протиправності.
          Колегія суддів вважає, що мотивація спірних рішень не узгоджується із презумпцією правомірності рішень/дій платника податків відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Вуліч проти Швейцарії», «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг») та приписів статті 77 КАС України щодо покладення обов`язку доказування на податковий орган при вирішенні спорів, зокрема щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку.
          Матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, доводів позивача, наведення відповідних мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем  документів.
Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим    висновок суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних рішень Комісії Головного управління ДПС в Харківській області від 27.08.2019 року № 1261679/40269187, від 27.08.2019 року № 1261676/40269187, від 27.08.2019 року № 1261677/40269187, від 27.08.2019 року № 1261678/40269187, від 21.08.2019 року № 1257988/40269187, від 27.08.2019 року № 1261680/40269187, від 21.08.2019 року № 1257985/40269187, від 21.08.2019 року № 1257986/40269187, від 21.08.2019 року № 1257987/40269187, від 23.09.2019 року  № 1286416/40269187, які складено відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГПАПІР" та зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області зареєструвати відповідні податкові накладні.
Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують. 
У відповідності до    ст. 316 КАС України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 по справі № 520/14361/19  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    Г.Є. Бершов