КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

  ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа № 369/13764/19  Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.
Апеляційне провадження №  22-ц/824/8871/2020 Суддя-доповідач Гаращенко Д. Р.
 
05 серпня 2020 року                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:
Головуючого (судді доповідача)                  Гаращенка Д.Р.
суддів                                                    Невідомої Т.О., Пікуль А.А.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білий шоколад» про захист прав споживачів,
 
ВСТАНОВИЛА:
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білий шоколад» (далі - ТОВ «Білий Шоколад») про захист прав споживачів.
Просила суд визнати незаконними дії ТОВ «Білий шоколад» щодо виставлення рахунків на оплату послуг з відображенням заборгованості у розмірі 2 438,68 грн.; визнати борг у розмірі 2 438,68 грн. перед ТОВ «Білий шоколад» таким, що нараховується безпідставно; зобов`язати ТОВ «Білий шоколад» припинити відображення у наступних рахунках на сплату послуг заборгованості позивача в розмірі 2 438,68 грн.; стягнути з ТОВ «Білий шоколад» на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 5 130 грн.
Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .  
12 грудня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Білий Шоколад»було укладено договір про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг та додаткову угоду до договору де вартість послуг за договором встановлена  у розмірі  4,90 грн. за 1 кв.м. 
У січні 2018 року позивач отримала квитанцію, де вартість послуг була змінена і становила 8,46 грн. за 1 кв.м.
Позивач  ОСОБА_1 оплатила рахунок за грудень 2017 року по старим тарифам, про що повідомила відповідача.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року за позовом ОСОБА_1 було визнано протиправним та не чинним рішення Виконавчого комітету Білгородської сільської ради про № 118 від 23 листопада 2017 року "Про  затвердження нових тарифів на житлово-комунальні послуги ТОВ "Білий Шоколад" по будинку АДРЕСА_2 з 23 листопада 2017 року по  23 липня 2018 року.
Рішення набрало законної сили.
Позивач зазначила, що відповідач продовжує нараховувати позивачу та відображати заборгованість за оплату послуг в розмірі 2 348,68 грн.
На її звернення щодо припинення нарахування відповідач не реагує, перерахунку не проводить, ігнорує рішення суду. 
Позивач вважає, що в неправомірних діях директора товариства є склад адміністративного правопорушення - ст.186 КпАП України оскільки в добровільному порядку відповідач не вчиняє дії по перерахунку, вважає своє право порушеним.
17 січня 2020 року від ТОВ «Білий шоколад» надійшов відзив на позов відповідно до якого зазначено, що товариство здійснює управління та надає послуги мешканцям будинку АДРЕСА_2 . 
Зазначило, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року наразі оскаржується, та не містить зобов`язання відповідача здійснювати позивачу перерахунок. 
На думку відповідача права позивача не порушено і її позов є передчасним. 
Заперечує проти правильності проведених позивачем обрахунків, оскільки сума заборгованості в розмірі 2 438,68 грн. є заборгованістю позивача за весь період користування послугами, а не з 13 листопада 2017 року по 23 липня 2018 рік під час дії нових тарифів. 
Просило відмовити в задоволенні позову.
23 січня 2020 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив в якому зазначила, що відповідачем було подано відзив з порушенням строків на  його подання.
 Клопотання про продовження процесуального строку не заявлялось, тому фактично відзив є неподаним. 
03 лютого 2020 року до суду надійшли пояснення із запереченнями щодо відповіді на відзив в якому ТОВ «Білий шоколад» зазначило, що позивач подаючи додаткові докази не надала жодних пояснень чому дані докази не були подані разом з позовом, а тому не можуть братись судом до уваги. 
Вважають наведений ОСОБА_1 контр розрахунок суперечливим до її позовних вимог та нею ж вказується вже борг 1676,83 грн. Просили відмовити в задоволенні позову.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.  
Просила рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що відповідач у своїй діяльності ухиляється від виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року яким визнано протиправним та не чинним рішення Виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 118 «Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги ТОВ «Білий Шоколад» по АДРЕСА_2 , та ігнорує звернення позивача з вимогою припинити відображення заборгованості ОСОБА_2 у рахунках.
На час розгляду справи рішення суду першої інстанції не скасовано та набрало законної сили.
Апелянт вважає, що в результаті розгляду її звернення від 07 червня 2019 року ТОВ «Білий Шоколад» було зобов`язано здійснити перерахунок вартості надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг у період з 23 листопада 2017 року по 23 липня 2018 року у розмірі 5, 57 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири, у зв`язку з чим припинити  відображення у наступних рахунках товариства на сплату заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 2 438, 68 грн.
Апелянт вважає, що у неї відсутні будь-які борги перед відповідачем який порушив положення п.7 ч.1. ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», в якому зазначено, що права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції визначено неналежним чином.
На підтвердження своєї позиції посилалась на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц.
У червні 2020 року адвокат Богуш М.К. представник ТОВ «Білий Шоколад» подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін; судові витрати покласти на позивача.
Зазначила, що звернення позивача до суду є безпідставним та необґрунтованим, оскільки його права не були порушені, а тому не можуть бути захищені.
Посилалась на те, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року відповідача не було зобов`язано здійснювати перерахунок платежів, а тому доводи апелянта про невиконання судового рішення є безпідставними та не відповідають дійсності.
На думку представника ТОВ «Білий Шоколад» загальна заборгованість позивача у розмірі 2 438,68  є заборгованістю за весь період користування послугами, а не лише у межах зазначеного нею періоду з 13 листопада 2017 року по 23 липня 2018 року, а тому не може бути перерахована чи списана у повному обсязі.
На час звернення апелянта з апеляційною скаргою, на розгляді у Верховному Суді знаходиться справа за касаційною скаргою ТОВ «Білий шоколад» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги ТОВ «Білий шоколад» на рішення від 31 січня 2019 року.
Відповідно до  ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
 Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
12 грудня 2015 року між нею та ТОВ "Білий Шоколад" було укладено договір №В1-50/У про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг та додаткову угоду №1 до даного договору.
За умовами договору виконавець надає послуги з утримання будинку в житловому комплексі "БІЛИЙ ШОКОЛАД" по АДРЕСА_2 та його прибудинкової території, а споживач зобов`язується, як власник квартири, яка розташована у будинку, своєчасно оплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території у строки та на умовах, передбачених цих договором.
Згідно з пунктом 1.2. договору виконавець зобов`язується надати споживачеві наступні послуги: прибирання прибудинкової території; прибирання місць загального користування Будинку; забезпечення вивезення твердих побутових відходів; технічне обслуговування, поточний ремонт та ліквідація аварій внутрішньо-будинкових систем та систем, що розміщені на прибудинковій території: холодного водопостачання, водовідведення, електропостачання; поливання дворів, клумб і газонів у літній період; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду протипожежними сумішами у зимовий період; експлуатація номерних знаків на будинку; освітлення місць загального користування та прибудинкової території.
Відповідно до пункту 2.1. договору вартість послуг з утримання будинку та прибудинкової території складає 4,90 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири.
Розрахунковим періодом є календарний місяць.
Згідно з пунктом 5.2. договору зміни до цього договору можуть вноситися шляхом укладення письмового документу, підписаного обома сторонами.
Аналогічні положення закріплені у договорі від 19 квітня 2017 року №В1-100 КЛ/У, укладеному між сторонами по наданню послуг з утримання будинку в житловому комплексі "БІЛИЙ ШОКОЛАД" по АДРЕСА_2 та його прибудинкової території.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 листопада 2017 року №118 "Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги ТОВ "Білий Шоколад" було затверджено тарифи на житлово-комунальні послуги для житлових приміщень та не житлових приміщень в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . згідно додатку №1.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року (справа № 810/1344/18) за позовом ОСОБА_1 визнано протиправним та не чинним рішення Виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 листопада 2017 року №118 "Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги ТОВ "Білий Шоколад" з 23 листопада 2017 року по 23 липня 2018 року.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Білий шоколад» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Білий шоколад» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року. 
Витребувано з Київського окружного адміністративного суду справу № 810/1344/18 за позовом ОСОБА_1 . 
На час розгляду справи рішення суду першої інстанції не скасовано та набрало законної сили.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не надала суду першої інстанції доказів того, що відповідач ТОВ «Білий Шоколад» вчиняє дії по стягненню заборгованості та доказів безпідставності нарахування саме такої суми боргу. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам процесуального закону.
Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що на підставі рішення ради ТОВ «Білий шоколад» споживачам, в тому числі ОСОБА_1 проводилось нарахування за надані товариством послуги. 
Позивач сплачувала послуги відповідно до умов укладеного з нею договору про надання послуг.
16 лютого 2018 року відповідач повідомив позивача про зміну тарифів на підставі рішення виконавчого комітету Білгородської сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області № 118 від 23 листопада 2017 року "Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги "ТОВ Білий шоколад".
В березні 2018 року позивач звернулась до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та не чинним зазначеного вище рішення сільської ради.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року рішення Виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 листопада 2017 року №118 "Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги ТОВ "Білий Шоколад" визнано протиправним та не чинним з 23 листопада 2017 року по 23 липня 2018 року.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно  до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
1) визнання права;
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов`язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується із висновком  суду першої інстанції про те, що позивач не надала суду першої інстанції доказів періоду часу за який їй була нарахована заборгованість в розмірі 2 348,68 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року була встановлена незаконність та не чинність рішення Виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 листопада 2017 року №118 "Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги ТОВ "Білий Шоколад"  за період  з 23 листопада 2017 року по 23 липня 2018 року.
Також суд першої інстанції вірно встановив, що з поданих сторонами доказів  та документів не можливо встановити період та визначити відсутність або дійсний розмір заборгованості.
Доводи апелянта щодо зобов`язання відповідача проводити перерахунок позивачу колегія суддів відхиляє з тих підстав, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року не приймалось рішення про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості позивача.
Колегія суддів звертає увагу, що у справі що переглядається, позивач ОСОБА_1 також не заявляла  вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що відповідач у своїй діяльності ухиляється від виконання вказаного рішення, колегія суддів не приймає, оскільки доказів ухилення від виконання рішення суду та виставлення рахунків позивачу зі зміненим тарифом суду першої інстанції не було надано.  
Також колегія суддів не може прийняти доводи апелянта про відсутність будь-яких боргів перед відповідачем за відсутністю доказів. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив відсутність з боку відповідача порушень прав позивача, як споживача послуг, передбаченого пунктом 7 частини 1 статті 21 Закону України «Про захист споживачів», внаслідок визначення відповідачем ціни послуг неналежним чином, оскільки ціна продукції на момент споживання послуг та їх оплати була визначена згідно діючих на той момент тарифів, які в подальшому були скасовані.
Колегія суддів вважає посилання апелянта на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц необґрунтованими.
В справі за позовом ОСОБА_1 вимог до відповідача про проведення перерахунку не заявлялось. Також суду не було надано доказів того, що заборгованість позивачу була нарахована саме за той період, за який визнано незаконним рішення сільської Ради про зміну тарифів. 
 Колегія суддів вважає, що доводи апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції на законність та обґрунтованість рішення не впливають.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                                            Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                                         Т.О. Невідома

                                                                                                                     А.А. Пікуль