ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року 
м. Київ
справа №200/6725/19-а
адміністративне провадження №К/9901/7917/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Жука А.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 
на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2020 року (головуючий суддя - Геращенко І.В., судді: Арабей Т.Г., Міронова Г.М.)
у справі №200/6725/19-а 
за позовом ОСОБА_1 
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. 
I. ПРОЦЕДУРА
1.          Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 7 вересня 2017 року по 11 лютого 2019 року у розмірі 78978 грн. 50 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
2.          Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. 
3.          Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору. 
4.          Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про продовження строку усунення недоліків по сплаті судового збору та повернуто апеляційну скаргу заявникові.
5.          Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року визнано неповажними наведені скаржником підстави поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року у справі №200/6725/19-а залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення.
6.          Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року у справі №200/6725/19-а, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. 
7.          У поданій касаційній скарзі відповідач із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.
8.          Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали про усунення недоліків, а саме не подано заяву про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення.
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
9.          У касаційній скарзі відповідач зазначив, що первинну  апеляційну скаргу подано в межах процесуального строку передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України, що і не заперечується в ухвалах Першого апеляційного адміністративного суду від 2 та 31 жовтня 2019 року. 
10.          Скаржник звертає увагу на момент подання апеляційної скарги 14 серпня 2019 року був позбавлений можливості здійснити сплату судового збору з його рахунків, у зв`язку з зупиненням операцій з бюджетними коштами, через виконавчі провадження відносно Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо безспірних списань коштів з рахунків останнього.           
11.          Зазначає, що виділення бюджетних коштів для сплати судового збору Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби здійснюється в межах кошторису бюджетної установи на початку кожного року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», на підставі якої Міністерство фінансів України виділяє Державній фіскальній службі України бюджетні кошти, в тому числі, і на сплату  судового збору на рік. 
12.          В свою чергу, Державна фіскальна служба України розробляє план асигнувань загального фонду бюджету, згідно якого помісячно розподіляються обсяги коштів для сплати судового збору. 
13.          Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби будучи бюджетною установою позбавлений можливості встановлювати частоту та обсяги фінансування судового збору для забезпечення належного судового захисту інтересів Держави. 
14.          Скаржник просить взяти до уваги, що в повній мірі фінансується з Державного бюджету України та розблокування рахунків, виділення відповідних коштів потребує певного часу.  
15.          Так, скаржник зазначає, що звертаючись повторно до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 9 липня 2019 року, ним було усунуто недоліки апеляційної скарги шляхом надання оригіналу платіжного доручення від 28 листопада 2019 року №319 про сплату судового збору у розмірі 1984,68 грн. 
16.          Отже, вказані обставини вказують на те, що відповідачем вживались всі можливі заходи та залежні від нього дії щодо здійснення сплати судового збору. 
17.          Крім того, скаржник зазначає, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 30 січня 2020 року, тобто останній день усунення недоліків припадає на 9 лютого 2020 року - неділя. Враховуючи положення статті 120 КАС України, останнім днем строку є 10 лютого 2020 року - перший робочий день (понеділок) копія фіскального чека додається.    
18.          Додатково зазначив, що ним здійснюється супроводження двох судових справ за позовом ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, під час подання заяви про усунення недоліків була допущена описка, а саме: помилково зазначено єдиний унікальний номер судової справи « 200/11488/18-а» замість « 200/6725/19-а». 
19.          Таким чином, скаржником подано заяву про поновлення строку з обґрунтуванням причин поважності пропущення строку та дотримано вимоги чинного законодавства України. 
20.          За таких обставин, апеляційний суд помилково дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.    
21.          Крім того, скаржник звертає увагу на правові висновки Верховного Суду, в ухвалах від 12 квітня 2018 року №813/88/17, від 3 травня 2918 року №826/3610/16, від 10 травня 2018 року №826/12900/15, від 21 травня 2018 року №826/13946/16, від 23 травня 2018 року №826/12062/17, від 6 червня 2018 року №826/9955/13-а, від 20 червня 2018 року №826/13537/17 та від 3 грудня 2018 року №826/11036/17, відповідно до яких за його заявами з тих самих підстав, які наведені в даній заяві про поновлення строків, суд визнає поважними причини пропуску строків на касаційне оскарження.     
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
22.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
23.          Як убачається з матеріалів справи та зазначалось, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року у справі №200/6725/19-а залишено без руху та в подальшому повернуто відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року з підстав несплати Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби судового збору. Ухвала про повернення апеляційної скарги надійшла на адресу скаржника 8 листопада 2019 року.
24.          31 грудня 2019 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року.
25.          Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року визнано неповажними наведені скаржником підстави поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу (подану повторно) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року у справі №200/6725/19-а залишено без руху з підстав пропуску строку апеляційного оскарження.
26.          Копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби отримав 30 січня 2020 року, що підтверджується відомостями повідомлення про вручення поштового відправлення.
27.          Однак, скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги у встановлений ухвалою суду строк, а тому суд апеляційної інстанції ухвалою від 2 березня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року у справі №200/6725/19-а.
28.          Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
29.          Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
30.          Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
31.          Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
32.          Як убачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження 9 липня 2019 року. Копію вказаного рішення відповідач отримав 15 липня 2019 року, що підтверджується відміткою на зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.46), а 14 серпня 2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою (вперше), тобто з дотриманням строку, передбаченого процесуальним законом.
33.          Повторне звернення відповідача до суду з апеляційною скаргою відбулось 31 грудня 2019 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку апеляційного оскарження. 
34.          Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
35.          Верховний Суд зазначає, що ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження є законною тільки в тому разі, якщо скаржник не виконав вимоги законної ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху.
36.          Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
37.          Ураховуючи фактичні обставини справи в частині питання дотримання відповідачем строку на апеляційне оскарження, а також правове регулювання цього питання, Верховний Суд вважає за необхідне вказати, що в розглядуваному випадку підставою пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження стало відсутність коштів на сплату судового збору, оскільки вперше відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою з дотриманням процесуальних строків і тільки несплата судового збору стала на заваді відкриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.
38.          Отже, доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, є безпідставними і не можуть слугувати підтвердженням поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.
39.          Додана до касаційної скарги копія фіскального чеку, який за доводами скаржника підтверджує те, що заява про усунення недоліків апеляційної скарги подана засобами поштового зв`язку 10 лютого 2020 року до суду апеляційної інстанції, тобто в останній день виконання ухвали апеляційного суду від 20 січня 2010 року, не містить даних про відправлення саме заяви про усунення недоліків апеляційної скарги у цій справі і такий в матеріалах справи відсутній, а тому не може бути доказом дотримання відповідачем строку апеляційного оскарження.
40.          Крім того, матеріали справи не містять заяв або документів поданих відповідачем на виконання вимог ухвали про усунення недоліків. зазначені документи одержані судом Тож, скаржником не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
41.          Аргументи відповідача про допущення описки під час подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, у зв`язку з здійсненням супроводження двох судових справ за позовом ОСОБА_1 , а саме: помилково зазначено єдиний унікальний номер судової справи « 200/11488/18-а» замість « 200/6725/19-а», не є поважними підставами, що перешкоджали відповідачу своєчасно звернутись до суду апеляційної інстанції.
42.          В статті 8 КАС України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відповідно до якого, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
43.          Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.
44.          З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії; при цьому, особливості організації роботи в установі, що таку апеляційну скаргу подала, жодним чином не впливає на неухильність виконання нею своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань, пов`язаних з процедурою узгодження і проведення платежів (здійсненням видатків бюджету).
45.          Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору. Тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ, а особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.
46.          Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.
47.          Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у справі №1440/1822/18 (постанова від 1 серпня 2019 року).
48.          Що ж стосується посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду в ухвалах від 12 квітня 2018 року №813/88/17, від 3 травня 2918 року №826/3610/16, від 10 травня 2018 року №826/12900/15, від 21 травня 2018 року №826/13946/16, від 23 травня 2018 року №826/12062/17, від 6 червня 2018 року №826/9955/13-а, від 20 червня 2018 року №826/13537/17 та від 3 грудня 2018 року №826/11036/17, де за заявами скаржника з тих самих підстав, які наведені в даній заяві про поновлення строків, суд визнає поважними причини пропуску строків на касаційне оскарження, то Верховний Суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступе. 
49.          Так, в даних ухвалах чітко зазначено, що заявник просив поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що він вже звертався до суду касаційної інстанції у строк, встановлений КАС України, проте в зв`язку з невиконанням вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху його скаргу було повернуто. Вимоги ухвали про залишення первинної касаційної скарги не виконав оскільки були зупинені операції з бюджетними коштами у зв`язку з виконавчими провадженнями відносно скаржника. На підтвердження вказаних обставин надав відповідні докази.   
50.          Натомість у цій справі, звертаючись вдруге з апеляційною скаргою до суду, скаржник подав заяву про поновлення строків апеляційного оскарження, в якій зазначив, що з моменту подання апеляційної скарги та на дату звернення до суду із даною заявою був позбавлений можливості провести сплату судового збору за подання апеляційної скарги з огляду на здійснення органом Казначейства безспірного списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи за кодом економічної класифікації видатків 2800 «Інші поточні видатки», за яким здійснюються видатки, зокрема, на відшкодування судових витрат.     
51.          Однак, за перевіркою матеріалів справи, судовий збір за подання апеляційної скарги сплачено скаржником 28 листопада 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №319, в той час як вдруге з апеляційною скаргою до суду скаржник звернувся лише 31 грудня 2019 року, тобто, майже через місяць після сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а тому в даному випадку посилання скаржника на неможливість провести оплату судового збору за подання апеляційної скарги є безпідставними. 
52.          З огляду на викладені вимоги процесуального закону в частині розглядуваного питання та зважаючи, на те що вдруге апеляційна скарга відповідача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року була подана поза межами законодавчо встановленого тридцятиденного строку її апеляційного оскарження, а вимоги ухвали апеляційного суду про усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення не виконані, суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 липня 2019 року.
53.          Ураховуючи наведене, Верховний Суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
54.          Відповідно до статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
55.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 350, 356 КАС України, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2020 року у справі №200/6725/19-а - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                                     М.В. Білак

          О.А. Губська 

                                                                                                    А.В. Жук