ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5514/20  Номер провадження 33/814/651/20	Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Полтавської області Нізельковська Л.В.,
за участі:
захисника - адвоката Шинкаренко М.А.,
потерпілого - ОСОБА_1 ,
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами захисника Шинкаренко М.А. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 29 липня 2020 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою 	  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420,40 грн в дохід держави. 
Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.122-4 КпАП України закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Постановою судді  ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 17.06.2020 року, о 08.53 год., керуючи автомобілем марки „Ford Mondeo", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Соборності, 46, в м.Полтава, при перестроюванні, не надав дорогу транспортному засобу марки „Chevrolet Aveo", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному з ним напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями  ОСОБА_2  порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №410194  ОСОБА_2  17.06.2020 року, о 08.53 год., по вул.Соборності, 46, в м.Полтава, керував автомобілем марки „Ford Mondeo", д.н.з.  НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив. Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушив п.2.10 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КпАП України.
Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_2 , суддя прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів вчинення водієм  ОСОБА_2  адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України. Водночас, у судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 удару від зіткнення не відчув, а тому продовжив рух далі. Наміру залишати місце дорожньо-транспортної пригоди не мав.
Захисник Шинкаренко М.А. та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову судді в частині визнання провини ОСОБА_2 скасувати та постановити нову, якою провадження у справі щодо нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Вказали, що наявний в матеріалах справи відеозапис не в повній мірі відображає подію зіткнення транспортних засобів, в зв`язку з низькою якістю відео, яке було відтворено з дисплею монітора, в момент відтворення на ньому відеоряду, його нечіткістю, цифровими артефактами, низькою роздільною здатністю та здійснення рухів відео записуючим приладом. Будь-які дані щодо технічного приладу, за допомогою якого проводилась відеофіксація адміністративного правопорушення, як і взагалі дані про застосування такого приладу, в матеріалах справи відсутні.
Суддею не враховано, що на автомобілі „Ford Mondeo" були відсутні пошкодження технічного характеру про що свідчить долучена до матеріалів справи фототаблиця. 
Адвокатом, для усунення суперечностей показань водіїв та встановлення чи спростування фізичного контакту автомобілів, було заявлено клопотання про призначення по справі судово-фототехнічної експертизи, яке суддею задоволено не було.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, а саме, в ньому відсутні будь-які відомості про пошкодження транспортних засобів, та характер їх спричинення. При цьому, протокол складено за місцем знаходження транспортного засобу ОСОБА_2 та виникнення спору з працівниками поліції з приводу евакуації автомобіля.
Схема місця ДТП не є належним та допустимим доказом, оскільки всі заміри було проведено поліцейськими за відсутності автомобілів та виключно зі слів водія ОСОБА_1 .
Крім того, захисник Шинкаренко М.А. до участі у справі поліцейськими допущена не була, в зв`язку з чим адвокат не могла висловити зауваження щодо порядку і правильності складення протоколу, документування обставин адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою накласти на адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказав, що він рухався в напрямку перехрестя вул.Соборності та вул.Коряка у крайній лівій смузі руху. В цей час на його смугу з крайнього правого положення почав перелаштовуватися автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , чим допустив зіткнення задньою лівою частиною із передньою правою частиною керованого ним авто. В зв`язку із переповненим рухом, перетнув перехрестя та зупинився ліворуч, після чого викликав працівників поліції. 
Вислухавши захисника Шинкаренко М.А. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_2  які підтримали подану апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_1 на підтримання доводів його апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Шинкаренко М.А. в інтересах  ОСОБА_2  та наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1  з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду даних вимог закону дотримався не повною мірою.
Висновок судді про закриття провадження у справі відносно  ОСОБА_2  за ст.122-4 КпАП України в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення ніким не оспорюється.
Місцевим судом правильно встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 .
Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Згідно з п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Відповідно до п.10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що зіткнення транспортних засобів місця не мало. Про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 повідомив згодом, через деякий час. 
Однак, ОСОБА_1 вказав, що його автомобіль знаходився на перехресті у крайньому лівому положенні. При підготовці до виконання маневру повороту ліворуч, відчув удар в передню праву частину авто, що був спричинений діями ОСОБА_2 , який, в порушення ПДР України, намагався виїхати на його смугу для руху. Внаслідок зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Аналогічні пояснення щодо обставин події повідомив і свідок ОСОБА_1 .
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №401327, ОСОБА_2 17.06.2020 року, о 08.53 год., керуючи автомобілем марки „Ford Mondeo", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Соборності, 46, в м.Полтава, при перестроюванні, не надав дорогу транспортному засобу марки „Chevrolet Aveo", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку з ним напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями  ОСОБА_2  порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.
Відповідно до схеми місця ДТП та наявних в матеріалах справи фотознімків, зіткнення відбулось на смузі руху автомобіля „Chevrolet Aveo". Пошкодження на транспортних засобах локалізовані таким чином: у „Chevrolet Aveo" пошкоджено передній бампер та переднє праве крило, а у „Ford Mondeo" - задній бампер та заднє ліве крило.
Відеозаписом з місця події підтверджуються напрямок руху транспортних засобів, дорожня обстановка та обставини зіткнення автомобіля „Ford Mondeo" із автомобілем „Chevrolet Aveo", як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди. 
Доводи захисника про те, що відеозапис є неналежним доказом є неогрунтованими. Так, ніхто не заперечує, що на відео зображено саме вказані транспортні засоби, час, пора року, обставини події відповідають обставинам даної справи та узгоджуються із показаннями потерпілого ОСОБА_1 . При цьому цей відеозапис долучено працівниками поліції. Більше того, про наявність такого відеозапису зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, викладені обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_2 змінив напрямок руху, не пересвідчившись, що це буде безпечно і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, тим самим порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.
Таким чином, саме ОСОБА_2 , порушивши ПДР України, створив умови для ДТП, і саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням наслідків, а тому його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною.
Пояснення свідка ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції про те, що під час огляду автомобіля „Ford Mondeo" суттєвих механічних пошкоджень встановлено не було, не спростовують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Із обставин ДТП вбачається, що обидва автомобіля отримали незначні пошкодження, були оглянуті поліцейськими після дорожньо-транспортної пригоди. Ці пошкодження зафіксовані на схемі місця ДТП. 
Доводи ОСОБА_2 щодо порушення його прав, передбачених ст.268 КпАП України, є непереконливими.
Своїми правами у відповідності до вимог ст.ст. 268, 271 КпАП України ОСОБА_2 скористався під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій, де була присутньою запрошена ним захисник Шинкаренко М.А.
При цьому, як вбачається із наданих суду відеозаписів із бодікамер поліцейських, не був позбавлений можливості знайомитись із протоколом про адміністративне правопорушення та схемою місця ДТП, робити на них зауваження. Однак, цим правом він не скористався.
Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України. Під час складання протоколу та схеми місця ДТП істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. 
Тому посилання апелянтів щодо недоведеності вини ОСОБА_2 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
В той же час, доводи потерпілого ОСОБА_1 про м`якість накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення є слушними та заслуговують на увагу.
Відповідно до ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Положеннями ч.2 ст.30 цього ж Кодексу визначено, що позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. 
В порушення наведених вимог закону, суддя не мотивував необхідність застосування до правопорушника саме штрафу, а також при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення не врахував його поведінки як під час, так і після вчинення правопорушення, відсутності щирого каяття, заперечення своєї провини у вчиненому. Своїми умисними діями ОСОБА_2 грубо порушив ПДР України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, завдані збитки не відшкодував, а заподіяну шкоду не усунув.
Санкція статті 124 КпАП України передбачає альтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його провини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ст.124 КпАП України, буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
За наведених обставин, постанову судді необхідно скасувати в частині накладення адміністративного стягнення та постановити в цій частині нову ухвалу.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

                                       П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Шинкаренко М.А. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 29 липня 2020 року в частині накладення стягнення на ОСОБА_2 за ст.124 КпАП України скасувати.
Постановити в цій частині нову постанову, якою накласти на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.
В іншій частині постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 29 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя                                   Л.В. Нізельковська