Справа № 149/918/20
Провадження № 22-ц/801/1243/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник  І. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року	Справа № 149/918/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
судді-доповідача                Ковальчука О. В.,
суддів :                         Сопруна В. В., Якименко М. М.,
за участю секретаря Кирилюк Л. М.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником – адвокатом Вонсовичем Михайлом Михайловичем, на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про відмову в поновленні строку для подання скарги про визнання протиправними та скасування звітів про оцінку майна в межах зведеного виконавчого провадження, постановлену 14 травня 2020 року у м. Хмільнику суддею цього суду Олійником І. В., зі складанням її повного тексту 15 травня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
07 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання протиправними та скасування звітів про оцінку майна, складених приватним підприємством "АЖІО" на виконання постанови приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича у виконавчому провадженні № 57378669, та просила визнати протиправними та скасувати звіти про визначення ринкової вартості права оренди земельних ділянок від 13 листопада 2019 року, 19 листопада 2019 року щодо визначення вартості права оренди земельних ділянок площею 12,8041 га кадастровий номер 0524880300:04:002:0397, площею 20,8681 га кадастровий номер 0524880300:04:002:0396, площею 9,1912 га кадастровий номер 0524880300:04:002:0395, площею 42,4250 га кадастровий номер 0524880300:04:002:0394, що знаходяться на території Березнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.
У вказаній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку для її подання, оскільки про порушення прав оскаржуваними звітами ОСОБА_1 та її представник - адвокат Вонсович М. М. дізнались 27 квітня 2020 року під час ознайомлення останнім з матеріалами виконавчого провадження.
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 травня 2020 року в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження звітів про оцінку майна відмовлено, скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування цих звітів залишено без розгляду. 
Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві приватний виконавець Турський О. В. зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає законною, а тому просить апеляційний суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.
Статтею 123 ЦПК України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 126 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У скарзі про визнання протиправними та скасування звітів про оцінку майна в межах зведеного виконавчого провадження адвокат Вонсович М. М. зазначає, що ОСОБА_1 27 січня 2020 року отримала акт про проведенні електронні торги з реалізації прав оренди земельних ділянок від 15 січня 2020 року, водночас вона 22 січня 2020 року звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна. 30 січня 2020 року за вказаною позовною заявою судом першої інстанції відкрито провадження (справа № 149/133/20). 27 квітня 2020 року в судовому засіданні  ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, зокрема з повними текстами звітів про визначення ринкової вартості права оренди земельних ділянок від 13 листопада 2019 року та 19 листопада 2019 року, тобто саме в цей день він дізнався про порушення прав ОСОБА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що у заявах від 08 квітня 2019 року та від 31 травня 2019 року, направлених ОСОБА_1 приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському Олександру Віталійовичу, адресою для листування з  ОСОБА_1  зазначено АДРЕСА_1 , а. с. 38).  
20 листопада 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович направив на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , чотири висновки про вартість належних боржнику за зведеним виконавчим провадженням № 57378669 прав оренди земельних ділянок (т. 1, а. с. 119-124).
15 січня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович направив на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , акт про проведені електронні торги з реалізації прав оренди земельних ділянок від 15 січня 2020 року (т. 2, а. с. 84-87).
З матеріалів цивільної справи № 149/133/20 судом першої інстанції встановлено, що у вказаній справі однією з підстав позову ОСОБА_1  про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна, який було подано 22 січня 2020 року (т. 2, а. с. 77-82), є порушення порядку реалізації майна, а також те, що в порушення п. 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна приватний виконавець не ознайомив її з оцінкою арештованого майна. Позивач зазначала, що оцінка арештованого майна, яка визначена на рівні 128150 грн є значно заниженою відносно ринкової вартості ціни на право оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 85 га.
17 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем подано відзив на позовну заяву у цивільній справі № 149/133/20, до якого долучено копії матеріалів зведеного виконавчого провадження № 57378669 на 45-ти аркушах, в тому числі, копії висновків про вартість права оренди земельних ділянок кадастрові номери 0524880300:04:002:0397, 0524880300:04:002:0396, 0524880300:04:002:0394, 0524880300:04:002:0395. Копію цього відзиву надіслано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а. с. 87-150).
Згідно з клопотанням представника ОСОБА_1 – адвоката Вонсовича Михайла Михайловича, про ознайомлення з матеріалами справи № 149/133/20, поданого до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 19 лютого 2020 року, він у цей день ознайомився з матеріалами вказаної справи та сфотографував докази, надані приватним виконавцем Турським О. В. (т. 1, а. с. 151). 
За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що представник ОСОБА_1  – адвокат Вонсович М.М. про визначення ринкової вартості права оренди на земельні ділянки достовірно дізнався 19 лютого 2020 року, ознайомившись та отримавши копії висновків про вартість права оренди земельних ділянок за кадастровими номерами: 0524880300:04:002:0397, 0524880300:04:002:0396, 0524880300:04:002:0394, 0524880300:04:002:0395 від 13 листопада 2019 року та 19 листопада 2019 року,  в той час як про загальну вартість права оренди вказаних земельних ділянок представнику ОСОБА_1 було відомо ще при подачі цивільного позову від 22 січня 2020 року.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки скарга про визнання протиправними та скасування звітів про оцінку майна подана до суду 07 травня 2020 року, тому вона подана із пропуском десятиденного строку на її подання, визначеного ч. 1 ст. 449 ЦПК України, отже вказана скарга підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» ключове значення має ознайомлення боржника зі звітом про оцінку арештованого майна, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що перебіг строку для подання скарги розпочався з 19 лютого 2020 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 про результати визначення вартості арештованого майна знала ще при поданні 22 січня 2020 року цивільного позову про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна, тобто ще тоді їй достеменно було відомо про порушення її прав. Водночас, суд першої інстанції, врахувавши вимоги ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» щодо необхідності ознайомлення боржника зі звітом про оцінку арештованого майна, а також положення процесуального закону про те, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки, а виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, обґрунтовано вважав, що ознайомлення ОСОБА_2 19 лютого 2020 року з матеріалами зведеного виконавчого провадження є днем, коли ОСОБА_1 повинна була ознайомитися зі звітами про оцінку арештованого майна.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що апелянтом не надано суду належних та допустимих доказів поважних причин неможливості ОСОБА_1 , як боржником, ознайомитися з матеріалами зведеного виконавчого провадження, в тому числі і з текстами звітів про оцінку арештованого майна. 
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції обставин недотримання приватним виконавцем Турським О. В. вимог закону щодо повідомлення ОСОБА_1  про результати визначення вартості чи оцінки майна, апеляційний суд відхиляє, оскільки вирішуючи питання про поновлення строку для подання скарги на підставі ч. 1 ст. 449 ЦПК України суд встановлює день коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод, та не оцінює дії приватного виконавця під час проведення виконавчих дій на відповідність вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення питання про поновлення строку, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Всі інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом першої інстанції, однак висновків суду не спростовують, а тому відхиляються.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вказану ухвалу - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану її представником – адвокатом Вонсовичем Михайлом Михайловичем, залишити без задоволення, ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.
Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук
Судді : В. В. Сопрун
М. М. Якименко

Текст постанови виготовлено 14 липня 2020 року.