У х в а л а
14 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/20251/17-ц
 
провадження № 61-12442 ск 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., ЛуспеникаД. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк про визнання кредитних договорів недійсними, застосування наслідків недійсності правочину,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року 
у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 18 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року залишено без змін. 
17 серпня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
 ОСОБА_1 подано касаційну скаргу (надійшла 19 серпня 2020 року), в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про задоволення її позову. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 21 серпня 2020 рокукасаційну скаргу  ОСОБА_1 ,залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано надіслати заяву про поновлення строків на касаційне оскарження. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 серпня 2020 року, у яких порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. 
На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови суду апеляційної інстанції вона отримала 
17 липня 2020 року, надавши відповідні докази. 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, 
що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 18 червня 2020 року. 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк про визнання кредитних договорів недійсними, застосування наслідків недійсності правочину за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 червня 2020 року. 
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси вищезазначену цивільну справу (№ 522/20251/17-ц).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 жовтня 2020 року. 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        Б. І. Гулько
 
Г. В. Коломієць
 
Д. Д. Луспеник