ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1282/17  Номер провадження 22-ц/814/1167/20	Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.
суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.
за участю секретаря Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2020 року, ухвалене суддею Поповим М.С., повний текст рішення складено 13.02.2020 р., 
у справі за позовом  ОСОБА_1 до  Карлівської районної  державної адміністрації, Головного управління  Держгеокадастру у  Полтавській області, 
треті особи  на стороні  відповідачів,  які не заявляють самостійних  вимог щодо  предмета спору:  Мартинівська сільська  рада Карлівського району Полтавської області,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 ,  ОСОБА_14 ,  ОСОБА_15 ,  ОСОБА_16 ,  ОСОБА_17 ,  ОСОБА_18 ,  ОСОБА_19 ,  ОСОБА_20 ,  ОСОБА_21 ,  ОСОБА_22 ,  ОСОБА_23 ,  ОСОБА_24 ,  ОСОБА_25 , Товариство з  обмеженою відповідальністю  «Деметра Агро-Груп» 
про визнання  недійсним окремих  положень договору  оренди землі,  визнання договору  оренди землі  не припиненим,  визнання переходу  права оренди  до спадкоємця, зобов`язання змінити  померлого орендаря  на спадкоємця,  заміну орендодавця.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Карлівської районної державної адміністрації, Головного управління  Держгеокадастру у  Полтавській області, та з урахуванням поданих уточнень просила:
визнати недійсним пункт 39 Договору оренди землі, укладеного 05 лютого 2008 року між Карлівською РДА та ОСОБА_1 , зареєстрованим у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №040855600043, в частині не переходу до спадкоємців права на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря; 
- визнати Договір оренди землі від 05 лютого 2008 року між Карлівською РДА та ОСОБА_1 , зареєстрованим у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №040855600043, строком на 30 років, не припиненим внаслідок пункту 39 договору оренди землі; 
- визнати перехід права оренди на земельну ділянку площею 50,0 га для ведення фермерського господарства, розташованої на території Халтуринської сільської ради Карлівського району Полтавської області (5321685600:00:007:0015) за договором оренди від 05 лютого 2008 року між Карлівською РДА та ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом до спадкоємиці ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області замінити померлого орендаря ОСОБА_1 за договором оренди землі від 05 лютого 2008 року між Карлівською РДА та ОСОБА_1 на спадкоємицю за законом ОСОБА_1 шляхом зобов`язання на укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 05 лютого 2008 року; 
- замінити орендодавця Карлівську РДА за договором оренди землі від 05 лютого 2008 року між Карлівською РДА та ОСОБА_1 на Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області. 

В обґрунтування позову вказувала, що 05 лютого 2008 року між її чоловіком ОСОБА_1 та Карлівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 50,0 га, в тому числі: ріллі - 50,0 га, кадастровий номер 5321685600:00:007:0015, який зареєстровано у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 12 березня 2008 року за №040855600043 строком на 30 років.
19 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «М.В. Щедрий Лан» укладено договір суборенди земельної ділянки загальною площею 50,0 га, в тому числі: ріллі - 50,0 га, кадастровий номер 5321685600:00:007:0015, який зареєстровано у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19 листопада 2008 року за №040855600306, строком до 19 листопада 2037 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла у встановленому законом порядку.
19 червня 2017 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємцю першої черги на Фермерське господарство «М.В. Щедрий Лан», після чого вона зверталась до Карлівської РДА із клопотанням про внесення змін до договору оренди від 05 лютого 2008 року.
14 березня 2017 року нею отримано відповідь про необхідність звернутися з цього питання до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. 
Направивши відповідний запит до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вона отримала відповідь від 26 червня 2017 року, в якій зазначалось, що у зв`язку з припиненням договору оренди землі, а відповідно і договору суборенди землі, Відділом Держгеокадастру у Карлівському районі було надано пропозицію до Головного управління про резервування зазначеної ділянки для учасників АТО. 
11 серпня 2017 року вона звернулась із відповідним запитом до Міжрайонного управління у Карлівському та Машівському районах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, на який 16 серпня 2017 року отримала відповідь про те, що у зв`язку зі смертю орендаря договір оренди землі та відповідно договір суборенди припинились і Відділ мав право надати пропозицію до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про резервування земельної ділянки для учасників АТО.
Оскільки пункт 39 договору оренди землі від 05 лютого 2008 року прямо суперечить нормам чинного законодавства, позбавляє її права на підприємницьку діяльність, просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка ОСОБА_1 , оскарживши його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, прохає скасувати рішення місцевого суду, ухвалити нове про задоволення її позову.
Вважає, що дія договору оренди від 05.02.2008 року продовжена. Також діє і договір суборенди від 19.11.2008 р. 
Спірна земельна ділянка після смерті орендаря використовувалася його спадкоємцями.
Документ, який би підтверджував рішення орендодавця про припинення права оренди по спірній земельній ділянці, відсутній. 
Також відсутнє рішення суду про не перехід права оренди до спадкоємців. 
Доказів щодо державної реєстрації припинення права оренди відповідачами також не надані. 
Вважає, що факт зміни власника земельної ділянки, яка є предметом договору від 05.02.2008 р., не є автоматичною підставою для його припинення або розірвання, що відповідає ч. 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», ч. 1 ст. 770, 814 ЦК України. 
В силу ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» нові власники спірної земельної ділянки повинні були повідомити орендаря в порядку визначеному ст. 148-1 ЗК України про зміну власника. Між тим такі дії ними не були вчинені.
Апелянт вважає, що до неї, як спадкоємця після померлого ОСОБА_1 , перейшло право оренди на спірну земельну ділянку в порядку спадкування.
Вважає, що її позовні вимоги в частині зобов`язання замінити орендодавця Карлівську РДА за договором оренди від 05.02.2008 р. на Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, та зобов`язання ГУ Держгеокадастру замінити померлого орендаря ОСОБА_1 за вказаним договором на спадкоємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та відповідають ст. 7 ЗУ «Про оренду землі», п. 3 Перехідних положень ЗК України, ст. 6 ЦК України. 

У відзиві на апеляційну скаргу голова Карлівської райдержадміністрації прохає залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає його законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та Карлівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 50,0 га, в тому числі: ріллі - 50,0 га, кадастровий номер 5321685600:00:007:0015, який зареєстровано у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 12 березня 2008 року за №040855600043, строком на 30 років (том 1 а.с. 16-17).
Земельну ділянку передано ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за актом прийому-передачі (том 1 а.с. 18).
19 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «М.В. Щедрий Лан» укладено договір суборенди земельної ділянки загальною площею 50,0 га, в тому числі: ріллі - 50,0 га, кадастровий номер 5321685600:00:007:0015, який зареєстровано у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19 листопада 2008 року за №040855600306.
Згідно з пунктом 8 вказаного договору, договір укладено до 19 листопада 2037 року (том 1 а.с. 19-21).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла позивачка ОСОБА_1 та 19 червня 2017 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємцю першої черги на Фермерське господарство «М.В. Щедрий Лан» (том 1 а.с. 22).
Відповідно до положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, та положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року №308, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.
05.02.2017 р. ОСОБА_1 звернулася з запитом до Карлівської РДА щодо внесення змін до договору оренди від 05.02.2008 р., на що отримала відмову (том 1 а.с. 37).
Крім цього, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з письмовим запитом про внесення змін до договору оренди від 05 лютого 2008 року, на що отримала відповідь від 26 червня 2017 року, в якій зазначалось, що у зв`язку з припиненням договору оренди землі, а відповідно і договору суборенди землі, Відділом Держгеокадастру у Карлівському районі було надано пропозицію до Головного управління про резервування зазначеної ділянки для учасників АТО (том 1 а.с. 39). 
11 серпня 2017 року позивачка звернулася з відповідним запитом до Міжрайонного управління у Карлівському та Машівському районах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, на який 16 серпня 2017 року отримала відповідь про те, що у зв`язку зі смертю орендаря договір оренди землі та відповідно договір суборенди припинились і Відділ мав право надати пропозицію до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про резервування земельної ділянки для учасників АТО (том 1 а.с. 40).
За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у листі від 11.06.2018 р. № 9-16-0.6-3352/2-18, у період з 07.12.2017 р. по 16.03.2018 року до ГУ Держгеокадастру подані заяви громадянами ОСОБА_24 , ОСОБА_9 .. ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_2 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_8 , які є учасниками АТО, та наказами ГУ Держгеокадастру у Полтавській області затверджені проекти землеустрою щодо відведення вказаним громадянам земельних ділянок площею 2,0000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Халтуринської сільської ради Карлівського району Полтавської області за межами населених пунктів (том 1 а.с. 189-237).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що при укладенні договору від 05.02.2008 р. не було порушено жодних вимог, передбачених статтею 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна  особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відносини щодо оренди землі врегульовані ЦК України, ЗК України та Законом України «Про оренду землі».
Оренда землі - це окрема організаційно-правова договірна форма використання земельної ділянки, яка передбачає передачу її власником - орендодавцем (державою, територіальною громадою чи юридичною особою) у тимчасове строкове володіння та користування іншій особі - орендареві, за плату для здійснення діяльності з привласненням останнім одержаної продукції і доходів.
Відповідно до частини другої статті 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі від 05 лютого 2008 року, право на оренду земельної   ділянки   переходить   після   смерті фізичної   особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди,  до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам ЗК України та цього Закону.
Отже, якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору.
Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з положеннями статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.
Вирішуючи спір про визнання правочину недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним на момент його вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені в статті 203 ЦК України.
Так, за змістом ст. 203 ЦК України в редакції, чинній на час укладення спірного договору, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових 
наслідків, що обумовлені ним. 
Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може 
суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи 
непрацездатних дітей.  
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 39 договору оренди земельної ділянки від 05 лютого 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Карлівською районною державною адміністрацією, сторони погодили, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті особи-орендаря, засудження або обмеження дієздатності за рішенням суду не переходить до спадкоємців.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що при укладенні договору оренди землі від 05.02.2008 року між ОСОБА_1 та Карлівською РДА, не було порушено жодних вимог, передбачених статтею 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Тому суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для визнання недійсним п. 39 вказаного договору в частині не переходу до спадкоємців права на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря.
Посилання позивачки ОСОБА_1 в суді першої інстанції та її аналогічні доводи апеляційної скарги про те, що пункт 39 договору позбавляє її права на підприємницьку діяльність, є необґрунтованими, оскільки вона не позбавлена права звернутися до відповідних органів або власників земельних ділянок для вирішення питання про отримання їх в оренду.
Твердження апелянта про те, що дія договору оренди від 05.02.2008 року продовжена, як і дія договору суборенди від 19.11.2008 р., не приймаються до уваги колегії суддів, оскільки договір є припиненим у зв`язку зі смертю орендаря, що відповідає положенням ст. 31 Закону України «Про оренду землі».
Посилання апелянта на відсутність рішення орендодавця про припинення права оренди по спірній земельній ділянці, а також рішення суду про не перехід права оренди до спадкоємців, не заслуговують на увагу, оскільки п. 39 Договору не містить вказівку на необхідність винесення судом рішення про не перехід права оренди до спадкоємців, а вказує на обов`язковість рішення суду про визнання особи обмежено дієздатною. 
Використання позивачкою, як спадкоємцем, земельної ділянки, що передана в оренду за договором від 05.02.2008 р., не є підставою для переходу права оренди до спадкоємця та визнання недійсним п. 39 договору оренди землі від 05.02.2008 р. 
Посилання апелянта на те, що нові власники земельної ділянки, яка є предметом договору від 05.02.2008 р., не повідомили орендаря в порядку визначеному ст. 148-1 ЗК України про зміну власника, на увагу колегії суддів не заслуговують, так як позивачка не є орендарем за оспорюваним договором, та до неї не перейшло право оренди в порядку спадкування після померлого орендаря ОСОБА_1 , тому положення ст. 148-1 ЗК України до даних правовідносин не підлягають застосуванню. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як убачається з матеріалів справи та не оспорюється позивачкою, її чоловік ОСОБА_1 , який являється стороною договору оренди від 05.02.2008 р., за життя не оспорював вказаного договору, погоджуючись на його умови, що підтверджується його особистим підписом.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та тлумачення норм права на власну користь. Отже, на увагу колегії суддів не заслуговують.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам.
Підстав для скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                    О.В.Чумак 

Судді: Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун