КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №363/698/20                                                Головуючий у І інстанції -Рудюк О.Д  
апеляційне провадження №22-ц/824/8597/2020  Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
 19 серпня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Гуля В.В.,
суддів  Сержанюка А.С., Мережко М.В.,
за участю секретаря  Линок  В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року у справі за позовом 
ОСОБА_2 до державного реєстратора комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» Подоляка Івана Павловича, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - державного реєстратора Головатенко Оксани Валеріївни, ОСОБА_4 , державного реєстратора Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Стариченко Каріни Ігорівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - державного реєстратора Ігнатова Олександра Віталійовича, ОСОБА_5 , державного реєстратора Вишгородської міської ради Київської області Плугатар Євгенія Вікторовича, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, про застосування наслідків нікчемних правочинів та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно,
                                                       встановив:
 До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до державного реєстратора комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» Подоляка І.П., ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - державного реєстратора Головатенко О.В., ОСОБА_4., державного реєстратора Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Стариченко К.І., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - державного реєстратора Ігнатова О.В., ОСОБА_5., державного реєстратора Вишгородської міської ради Київської області Плугатар Є.В., третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов О.Г., про застосування наслідків нікчемних правочинів та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
05.03.2020 року представник позивача ОСОБА_6 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_5 та іншим уповноваженим особам у будь-який спосіб відчуження наступних об`єктів нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 826063332218; земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 3221886001:02:128:0704, загальною площею 0,0797 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 465099332218. Заборонити будь-яким державним реєстраторам, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії (вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), щодо наступних об`єктів нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 826063332218; земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 3221886001:02:128:0704, загальною площею 0,0797 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 465099332218.
   Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.
    Заборонено ОСОБА_5 та іншим уповноваженим особам у будь-який спосіб відчуження наступних об`єктів нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 826063332218; земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 3221886001:02:128:0704, загальною площею 0,0797 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 465099332218.
      Заборонено будь-яким державним реєстраторам, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії (вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), щодо наступних об`єктів нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 826063332218; земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 3221886001:02:128:0704, загальною площею 0,0797 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 465099332218.
 В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати і в задоволенні вжитих заходів забезпечення позову відмовити в зв`язку з неправильним застосування судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки судом не оцінено обгрунтованості необхідності вжиття таких заходів. Прийняті судом до уваги докази роздруківки з Інтернет ресурсу Rieltor.ua, Dom.ria.com, Domik.ua, OLX.ua, Fn.ua та Realt.ua, проте невідомо яким чином судом ідентифіковано, що саме спірний житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 141 кв.м., та відповідна земельна ділянка зображені на цих роздруківках.
Крім того лише твердження про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що  згідно роздруківки з Інтернет ресурсу Rieltor.ua, Dom.ria.com, Domik.ua, OLX.ua, Fn.ua та Realt.ua, виставлено на продаж житловий будинок  АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3221886001:02:128:0704, загальною площею 0,0797 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
 
Зважаючи на характер спірних правовідносин та обсяг позовних вимог, а також беручи заяву про забезпечення позову, яка є співмірною із заявленими вимогами, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, шляхом подальшого відчуження спірного майна, а тому подана заява про забезпечення позову є обгрунтованою. 
 
Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Також заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
З огляду на зазначене, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно матеріалів справи предметом позову є визнання ОСОБА_2 з 25.10.2017 року іпотекодержателем житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 3221886001:02:128:0704, загальною площею 0,0797 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором від 25.10.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелещенко О.М. за реєстраційним номером 3235. Скасування рішення державних реєстраторів, нотаріусів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо переходу та припинення речових прав, обтяжень, припинення іпотеки, в тому числі: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» Подолякою І.П. та записи про інше речове право: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42039354 від 13.07.2018 року, час державної реєстрації 09:24:18; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42039496 від 13.07.2018 року, час державної реєстрації 09:18:03; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42039632 від 13.07.2018 року, 10:02:58, номер запису про обтяження 23009411; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42039733 від 13.07.2018 року, 10:05:20, номер запису про обтяження 23010437; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова О.В. та записи про інше речове право: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43285029 від 01.10.2018 року, 17:10:59, номер запису про іпотеку 28176575; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47434498 від 20.06.2019 року, час державної реєстрації 14:28:46; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43284903 від 01.10.2018 року, 17:06:07, номер запису про обтяження 28176381; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47432620 від 20.06.2019 року, час державної реєстрації 14:20:10; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головатенко О.В. та записи про інше речове право: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42077723 від 16.07.2018 року, 16:40:26, номер запису про іпотеку 27059063; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42077163 від 16.07.2018 року, 16:24:12, номер запису про обтяження 27058360; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42080466 від 16.07.2018 року, 19:08:11, номер запису про інше речове право 27061370; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42079648 від 16.07.2018 року, 17:57:01, номер запису про обтяження 27060933; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області Стариченко К.І. та записи про інше речове право: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43260499 від 28.09.2018 року, час державної реєстрації 17:09:12; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43260013 від 28.09.2018 року, час державної реєстрації 16:55:22; рішення про внесення змін до запису державним реєстратором Вишгородської міської ради Київської області Плугатар Є.В., індексний номер: 43223365 від 27.09.2018 року, час державної реєстрації 11:26:38.
Позов обґрунтований тим, що 25.10.2017 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір позики на суму 168604 Євро, в якості забезпечення якого того ж дня було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок  АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3221886001:02:128:0704, загальною площею 0,0797 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).  
Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2019 року, що 26.10.2019 року набрало законної сили, з  ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто на підставі вказаного договору позики 5289107,48 грн. 29.11.2019 року видано судовий наказ.
Відповідач рішення суду не виконала і в порушення вимог договору іпотеки, вимог Закону України «Про іпотеку», з метою уникнення виконання рішення суду, без згоди на це заставодержателя заставлене майно шляхом зняття обтяження у незаконний спосіб відчужила майно.
Згодом стало відомо, що після прийняття державний реєстратором спірних рішень, предмет іпотеки ще двічі були передані в іпотеку іншим особам та в кінці-кінців - відчужені на користь ОСОБА_7 .
Оскільки на початку березня 2020 року позивачу стало відомо про те, що особи, які заволоділи спірними предметами іпотеки, (іпотеко держателем яких він є), розпочали їх активний продаж, позивач просив позов забезпечити.
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ст.3 ЦК), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
 
Згідно із чч.2 та 3 ст.13 ЦК при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
 
Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (у тому числі вироку).
 
Боржник, який відчужує майно на підставі договору на користь інших осіб після виникнення в нього зобов`язання щодо повернення суми позики, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір, який порушує майнові інтереси кредитора та спрямований на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
 
Як наслідок, не виключається визнання недійсним договору, спрямованого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п.6 ст.3 ЦК) та недопустимості зловживання правом (ч.3 ст.13 ЦК), застосування наслідків нікчемності правочину.
Матеріалами справи підтверджено, що спірне майно неодноразово відчужувалось та  згідно копії роздруківки з Інтернет ресурсу Rieltor.ua, Dom.ria.com, Domik.ua, OLX.ua, Fn.ua та Realt.ua виставлено на продаж житловий будинок АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3221886001:02:128:0704, загальною площею 0,0797 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви про забезпечення позову і обраний судом спосіб є співмірним заявленим вимогам, оскільки, зважаючи на неодноразові перепродажі відповідачами спірних об`єктів, які зупинились лише з реєстрацією заборони в Реєстрі, такі заходи забезпечення позову є доцільними, достатніми та спроможними забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість судового рішення не свідчать і спростовуються матеріалами справи.
Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, - 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
 Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Суддя-доповідач                                                 В.В. Гуль
 
Судді                                                                    А.С. Сержанюк
 
                                                                              М.В. Мережко