ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р.        м.Львів                                     Справа №914/1636/19

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача):                                                            Бонк Т.Б.,
суддів:                                                                                           Матущак О.І.
                                                                                                    Якімець Г.Г.
секретар судового засідання Борщ І.О.

за участю представників:
від позивача: не з`явились;
від відповідача: Дубінін Р.В. – адвокат (довіреність б/н від 09.06.2020);

розглянувши клопотання ДП “Ніжинське лісове господарство” від 15.04.2020 №17-01/163 (вх. № апеляційного суду 01-04/2217/20 від 16.04.2020) про стягнення з відповідача судових витрат яке подано під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Синеон”, с. Старий Яричів, б/н (вх. №01-05/752/20 від 24.02.20) 
на рішення Господарського суду Львівської області від 22.01.2020 (головуючий суддя Бортник О.Ю., м. Львів, повний текст складено – 03.02.2020)
у справі № 914/1636/19
за позовом: Державного підприємства “Ніжинське лісове господарство”,                    м.Ніжин, Чернігівська область 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Синеон”,                          с.Старий Яричів, Кам”янка-Бузький район, Львівська область 
про стягнення 218471,8 грн. 
ВСТАНОВИВ:
До господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного підприємства “Ніжинське лісове господарство” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Синеон” про стягнення 218471,8 грн. 
Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.01.2020 у справі №914/1636/19 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Синеон” на користь Державного підприємства “Ніжинське лісове господарство” -186 226,55 грн. основного боргу, 25401,52 грн. пені, 3174,42 грн. судового збору та 9686,75 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.07.20 у даній справі, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Синеон”  залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 22.01.2020 без змін.
16.04.2020 до Західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Державного підприємства “Ніжинське лісове господарство” про розподіл судових витрат, в якому позивач просить стягнути з відповідача (ТзОВ“Синеон”) на його користь 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу за супровід справи №914/1636/19 в суді  апеляційній інстанції.
До клопотання  Державним підприємством “Ніжинське лісове господарство” надано: копію договору про надання правової допомоги, докази сплати позивачем суми коштів в розмірі 5000,00 грн. правової допомоги – платіжне доручення №429 від 15.04.2020 та попередній розрахунок суми судових витрат. Докази надсилання зазначеного клопотання відповідачу містяться в матеріалах справи.
15.09.2020 в канцелярію суду від представника відповідача поступили заперечення на клопотання ДП «Ніжинське ЛГ» від 15.04.2020 про стягнення судових вират , згідно якого дане клопотання просить задоволити частково та  стягнути з ТОВ Синеон» судові витрати в сумі 1000,00 грн. 

Розглянувши клопотання ДП “Ніжинське лісове господарство” від 15.04.2020 №17-01/163 (вх. № апеляційного суду 01-04/2217/20 від 16.04.2020) про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Синеон”- 5 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до    ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представником відповідача подано в порядку ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України заперечення на клопотання позивача, згідно якого просить клопотання ДП «Ніжинське ЛГ» від 15.04.2020 про стягнення судових витрат задоволити частково. Стягнути з ТОВ «Синеон» судові витати в сумі 1000,00 грн. Дане заперечення мотивовано тим, що адвокатським об`єднанням «Парпан і партнери» не було проведено «вивчення та правового аналізу апеляційної скарги ТОВ «Синеон» в підтвердження даного вказує на те, що саме представником ДП «Ніжинське ЛГ» подано відзив на апеляційну скаргу та як вбачається з відзиву автором такого був працівник ДП «Ніжинське ЛГ» п.Стовбун Р.О.; крім цього вказує також на те, що 22.07.2020 адвокат адвокатського об`єднання «Парпан і партнери» не виконала прохання/вимогу надати оригінали документів поданих ДП «Ніжинське лісове господарство» до позовної заяви; також просить врахувати і те, що в попередньому розрахунку, доданим до клопотання про стягненнгя судовимх витрат, який не є частиною договору вказано завищену вартість здійснення представництва в суді.   
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, такі витрати позивача повинні бути необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Згідно зі ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами;   особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, усі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи ці вимоги, позивач надав:
копію договору про надання правової допомоги №14/04/20 від 14.04.2020 укладеного між Адвокатським об`єднанням «Парпан і партнери» (далі-адвокатське обєднання) та позивачем (далі-клієнт), згідно якого  Клієнт доручає, а адвокатське обєднання приймає на себе зобовязання із опрацювання матеріалів, у разі необхідності написання та підготовки документів правового характеру, необхідних для супроводу справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Синеон” на рішення Господарського суду Львівської області від 22.01.2020 у справі №914/1636/19, та здійснювати представництво інтересів Клієнта в Західному апеляційному господарському суді  в межах справи №914/1636/19 на умовах, передбачених цим договором. (п.1.1). За надання правової допомоги, передбаченої цим договором, Клієнт сплачує адвокатському обєднанню гонорар в розмірі 5  000,00 грн. (п.4.1 договору);
копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 20.07.2020 адвокатом Рождественська Л.П.на підставі договору про надання правничої допомоги № 14/04/20 від 14.04.20;
копію платіжного доручення №429 від 15.04.2020 на суму 5000,00 грн.;
попередній розрахунок суми судових витрат, яким визначено, що вивчення та правовий аналіз апеляційної скарги ТОВ «Синеон» становить (1 год) - 1000,00 грн.; здійснення представництва інтересів в Західному апеляційному господарському суді  ( 2 год.) – 4000,00 грн.
Представником відповідача 15.09.2020 подано заперечення на клопотання відповідача про стягнення судових витрат, де зокрема вказано, що адвокатським об`єднанням «Парпан і партнери» не було проведено «вивчення та правового аналізу апеляційної скарги ТОВ «Синеон» в підтвердження даного вказує на те, що саме представником ДП «Ніжинське ЛГ» подано відзив на апеляційну скаргу та як вбачається з відзиву автором такого був працівник ДП «Ніжинське ЛГ» п.Стовбун Р.О.; крім цього вказує також на те, що 22.07.2020 адвокат адвокатського об»»єднання «Парпан і партнери» не виконала прохання/вимогу надати оригінали документів поданих ДП «Ніжинське лісове господарство» до позовної заяви; також просить врахувати і те, що в попередньому розрахунку, доданим до клопотання про стягненнгя судовимх витрат, який не є частиною договору вказано завищену вартість здійснення представництва в суді.   
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача зазначених витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції досліджує зазначені докази, надає оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат а також враховує заперечення на клопотання подане відповідачем. 
Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, апеляційний суд бере до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, наявність клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 2500,00 грн. В решті заявлених витрат слід відмовити. 
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку про частково задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів у суді апеляційної інстанції під час розгляду справи.
Керуючись ст. 123, 126, 129, 244, 281 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.  Клопотання ДП “Ніжинське лісове господарство” від 15.04.2020 №17-01/163 (вх. № апеляційного суду 01-04/2217/20 від 16.04.2020) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Синеон” 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу-задоволити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Синеон” (80463, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Старий Яричів, вул. Галицька, буд. 143, кв. 59, код ЄДРПОУ 39587292) на користь Державного підприємства “Ніжинське лісове господарство” (16608, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Московська, 5, код ЄДРПОУ 00993521) - 2500,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката.
3. В іншій частині клопотання ДП «Ніжинське лісове господарство» щодо стягнення витрат на правничу допомогу  відмовити.
4.  Місцевому господарському суду видати наказ. 
5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст.286-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Т.Б.Бонк

Суддя                                                                                 О.І.Матущак

Суддя                                                                                Г.Г.Якімець

Повний текст постанови складено 17.09.2020.