ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Херсон
справа № 766/4410/17 
провадження № 22-ц/819/251/20 
                            
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого (суддя-доповідач)	Пузанової Л.В.,	
суддів:	Склярської І.В.,	
  	Чорної Т.Г.,	
секретар	Геленко А.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 17 травня 2017 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Инвест» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Харистрон» про витребування майна з чужого незаконного володіння і відшкодування збитків,
встановив: 

У березні 2017 року  Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал-Інвест»  звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Харистрон» про витребування майна з чужого незаконного володіння і відшкодування збитків. 
В обґрунтування позову послалося на те, що 15 грудня 2015 року між товариством та ПП «Харистрон» укладено договір зберігання, за умовами якого останньому на відповідальне зберігання передано сільськогосподарську техніку, а саме: трактор ХТЗ 17221-21, 2015 року випуску, заводський номер 6161, мотор F0575134, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; навантажувач MST M544Т, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 ; трактор «Беларус» 1025.2, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_7 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 ; ВАЗ 212140-120-40 «Нива», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , номер кузова   НОМЕР_11 ; трактор МТЗ 1025.2, реєстраційний номер НОМЕР_12 ;   трактор МТЗ 1025.2, реєстраційний номер НОМЕР_13 , про що складений відповідний акт прийому-передачі. Строк зберігання визначений сторонами до 31 березня  2016 року.
01 лютого 2016 року між ТОВ «Глобал-Інвест» та ТОВ «Екофарм-Агро» укладено договір оренди сільськогосподарської техніки, за умовами якого товариство (позивач) взяло на себе зобов`язання передати останньому в строкове платне користування з 01 квітня по 30 вересня 2016 року частину вказаної техніки, а саме: трактор ХТЗ 17221-21, 2015 року випуску, заводський номер 6161, мотор F0575134, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; навантажувач MST M544Т, 2007 року випуску, реєстраційний номер   НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 ; трактор «Беларус» 1025.2, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_7 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2013 року випуску, реєстраційний номер        НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 .
ПП «Харистрон» своїх обов`язків у частині повернення майна не виконало, повідомило позивача про те, що 04–05 березня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за допомогою невідомих осіб здійснили захват підприємства, на території якого знаходилася передана на зберігання сільськогосподарська техніка, яка після захоплення передана фермерському господарству «Валентина»,про що складено розписку, а згодом вивезена ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у невідомому напрямку. 
Крім того, саме з території вказаного фермерського господарства позивачем було вивезено дві одиниці сільськогосподарської техніки, а саме: трактор МТЗ 1025.2, реєстраційний номер НОМЕР_12 ; трактор МТЗ 1025.2, реєстраційний номер НОМЕР_13 .
Посилаючись на те, що іншу техніку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовляються передавати, чим товариству завдано збитків у вигляді неотриманого доходу у розмірі 600 000,00 грн за вказаним договором оренди, позивач просив суд витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_8 сільськогосподарську техніку,  а саме: трактор ХТЗ 17221-21, заводський номер 6161, мотор F0575134, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 1 269 090,00 грн; навантажувач MST M544Т, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , вартістю 995 216,90 грн; трактор «Беларус» 1025.2, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , вартістю 727 227,00 грн; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2010 року випуску, реєстраційний номер      НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_7 , вартістю 294 382,58 грн; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 , вартістю 321 132,88 грн; ВАЗ 212140-120-40 «Нива», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_11 , вартістю 153 089,67 грн,   а також стягнути з ОСОБА_8 , ПП «Харистрон» на свою користь збитки у розмірі 600 000,00 грн неотриманого доходу за договором оренди.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2017 року позов ТОВ «Глобал-Інвест» задоволено частково. Витребувано від ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на користь ТОВ «Глобал-Інвест» сільськогосподарську техніку, а саме: трактор ХТЗ 17221-21, заводський номер 6161, мотор F0575134, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; навантажувач MST M544T 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_14 ; трактор «Беларус» 1025.2, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус) 2010 року випуску, реєстраційний номер        НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_7 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус) 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 ; ВАЗ 212140-120-40 «Нива», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_11 . Стягнуто солідарно із ОСОБА_8 на користь ТОВ «Глобал-Інвест» збитки у розмірі 600 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. 
Судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_10 , від імені якого діяла ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, відкрив провадження у справі незважаючи на предмет спору та його суб`єктний склад, висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог зроблені за відсутності належних доказів, підтверджуючих факт перебування спірного майна у відповідачів, а також без врахування тієї обставини, що зобов`язальні правовідносини щодо зберігання сільськогосподарської техніки та її оренди між позивачем та ПП «Харистон», а також ТОВ «Екофарм-Агро» не виникали та відповідні договори, які вважає фіктивними, не укладалися.
У письмових запереченнях на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал-Инвест» її доводи не визнало, висновки суду вважає правильними та обґрунтованими. 
Справа розглядається в апеляційному порядку повторно.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Рішення суду мотивовано тим, що факт перебування спірного майна у незаконному володінні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 позивачем доведено, тому це майно на підставі статті 387 ЦК України підлягає витребуванню на користь останнього. Крім того, незаконними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали позивачу збитки у вигляді неотриманої вигоди за договором оренди у розмірі 600 000 гривень, у зв`язку з чим несуть солідарну відповідальність за відшкодування цих збитків. Суд вважав, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт незаконного заволодіння сільськогосподарською технікою Приватним підприємством «Харистрон» та нанесення ним збитків позивачу.
В процесі розгляду справи суд встановив, що 15 грудня 2015 року ТОВ «Глобал-Инвест» та ПП «Харистрон» уклали договір зберігання, за умовами якого товариство передало на зберігання підприємству належну йому на праві власності сільськогосподарську техніку, а саме: трактор ХТЗ 17221-21, заводський номер 6161, мотор F0575134, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; навантажувач MST М544Т, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 ; трактор «Беларус» 1025.2, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_7 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 ; автомобіль ВАЗ 212140-120-40 «Нива», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_11 ; трактор МТЗ 1025.2, реєстраційний номер НОМЕР_12 ; трактор МТЗ 1025.2, реєстраційний номер НОМЕР_13 .
Сторони домовилися, що повернення техніки Приватним підприємством «Харистрон» Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал-Инвест» здійснюється в строк до 31 березня 2016 року на підставі актів приймання-передавання (пункт 3.2 договору).
Відповідно до акту приймання-передавання до договору відповідального зберігання від 15.12.2015 року ТОВ «Глобал-Инвест» передало ПП «Харистрон» сільськогосподарську техніку за наведеним у договорі переліком.
01 лютого 2016 року між ТОВ «Глобал-Инвест» як орендодавцем та ТОВ «Екофарм-Агро» як орендарем укладений договір оренди сільськогосподарської техніки, згідно з умовами якого ТОВ «Глобал-Инвест» зобов`язалося передати орендарю в строкове платне користування із 01 квітня по 30 вересня 2016 року техніку, яка є власністю ТОВ «Глобал-Инвест», а саме: трактор ХТЗ 17221-21, заводський номер 6161, мотор F0575134, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; навантажувач MST М544Т, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 ; трактор «Беларус» 1025.2, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_7 ; трактор колісний МТЗ-892 (Беларус), 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 .
ТОВ «Екофарм-Агро» зобов`язалося сплатити на користь ТОВ «Глобал-Инвест» орендну плату у розмірі 600 000 гривень за весь час оренди (із розрахунку 100 000грн на місяць).
Позивач стверджує про те, що товариство не виконало свого зобов`язання щодо передачі сільськогосподарської техніки орендарю в зв`язку з тим, що належна йому сільськогосподарська техніка в кількості 8 одиниць, яка зберігалася на території ПП «Харистрон», була незаконно вивезена ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у невідомому напрямку та не повернута товариству до цього часу.
У підтвердження наведених обставин позивач надав суду копії правовстановлюючих документів на сільськогосподарську техніку та копії трьох розписок ОСОБА_3 , виданих ним 04.03.2016 року, 10.03.2016року та без зазначення дати, справжність з оригіналом яких засвідчено представником ТОВ «Глобал-Инвест» Козачек О.Д, відповідно до яких ОСОБА_4 підтвердив, що він отримав від прокуратури Генічеського району вилучене під час обшуку 02.03.2016 року майно ПП «Харистрон», сільськогосподарську техніку (трактори МТЗ, ХТЗ, екскаватор) в загальній кількості 7 одиниць та автотранспорт в кількості 1 одиниці марки «Нива» та передав його на відповідальне зберігання Фермерському господарству «Валентина» з правом використання, а 10.03.2016 року ОСОБА_4 прийняв від ФГ «Валентина» сільськогосподарську техніку (трактори МТЗ, ХТЗ, екскаватор) в загальній кількості 7 одиниць і одна одиниця-автомашина марки «Нива» і підтвердив, що претензій до фермерського господарства не має (т.1, а.с.13,14, 21-26).
Крім підпису ОСОБА_8 зазначені дві розписки містять підпис представника ФГ «Валентина» без вказівки на його особу.
Третя розписка видана ОСОБА_6 ( без зазначення дати) про те, що він «отримав від місцевої Генічеської прокуратури Сімчук А.В. вилучене під час протоколу огляду від 02.03.2016 року нерухоме майно (сільськогосподарську техніку, належну ПП «Харистрон», а також зернотік, який знаходиться в Чаплинському районі в селі Надеждівка) під відповідальне зберігання.
З метою недопущення переривання нормального функціонування підприємства «Харистрон», а також самого робочого процесу 06.03.2016 року на загальних зборах з жителями села Надеждівка прийнято рішення про здійснення господарської діяльності підприємства існуючим управляючим 
ОСОБА_11 надається право користуватися зернотоком в Чаплинському районі, с.Надеждівка, а також всією сільськогосподарською технікою, належною ПП «Харистрон», з метою збереження робочого процесу господарської діяльності підприємства.
Розписка підписана ОСОБА_6 як особою, яка здала майно, та ОСОБА_11 як особою, яка прийняла майно (а.с.58).
Крім того, за заявою представника позивача суд допитав свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які, як вбачається із змісту рішення суду, пояснили, що саме за особистим розпорядженням ОСОБА_1 , який займав посаду директора ПП «Харистрон» на момент незаконного вивезення сільськогоподарської техніки, трактористи вночі віддали ключі від тракторів невідомим особам. Свідки повідомили також, що на зборах жителів села Надеждівка Чаплинського району Херсонської області 06.03.2016 року ОСОБА_10 та ОСОБА_4 підтвердили, що вивезена сільськогосподарська техніка ТОВ «Глобал-Инвест» знаходиться у зазначених осіб на зберіганні.
Наведених доказів суд вважав достатніми для того, щоб зробити висновок щодо обґрунтованості позовних вимог, заявлених до фізичних осіб, та безпідставності позовних вимог, заявлених до ПП «Харистрон».
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов не визнали та заявили про те, що у виданих ОСОБА_6 розписках йдеться про сільськогосподарську техніку, яка належить на праві власності ПП «Харистрон» та яка вилучалася органами досудового слідства у кримінальному провадженні. Заперечили наявність у них витребуваної позивачем сільськогосподарської техніки та автомобіля «Нива».
Наявність витребуваної позивачем сільськогосподарської техніки у відповідачів судом не встановлена та позивачем належними доказами не підтверджена.
Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений (пункт 19 постанови).
Суд зазначені положення норми матеріального права і роз`яснення не врахував та задовольнив позов про витребування сільськогосподарської техніки, зокрема, від ОСОБА_1 , в той час як знаходження майна у володінні останнього не встановлено, що виключає задоволення віндикаційного позову із наведених вище підстав.
Висновки суду щодо заволодіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належною позивачеві на праві власності сільськогосподарською технікою ґрунтуються на подіях, які відбулися на початку березня 2016 року та, як пояснили представники позивача і ПП «Харистрон», пов`язані із «захватом підприємства «Харистрон» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за допомогою невідомих осіб».
При цьому, суд виходив з того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при свідках (на зборах мешканців села Надеждівка в березні 2016 року) підтвердили той факт, що належна позивачу сільськогосподарська техніка знаходиться саме у них, та вважав наведену обставину такою, що відповідно до статті 61 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення рішення, не підлягає доказуванню.
Представники відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стверджували, що на загальних зборах мешканців села Надеждівка в березні 2016 року йшла мова про сільськогосподарську техніку, яка належала ПП «Харистрон та була описана і вилучена органом досудового слідства з передачею на зберігання ОСОБА_15 , а в послідуючому- ОСОБА_16 , та яку необхідно було використовувати для забезпечення робіт із сільськогосподарського товарного виробництва і забезпечення робочих місць на підприємстві «Харистрон».
Згідно із частиною першою статті 61 ЦПК України, в редакції, що діяла на час вирішення спору судом, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню, суд, відповідно до пункту третього частини шостої статті 130 ЦПК України, в редакції, що діяла на час вирішення спору судом, визначає у попередньому судовому засіданні або в процесі розгляду справи по суті, а приписами статті 178 ЦПК України, в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, визначено порядок та підстави для прийняття судом відмови сторони від визнання у попередньому судовому засіданні обставин.
Отже, нормами процесуального права визначено, що не підлягають доказуванню з підстав визнання їх стороною, лише обставини, визнані стороною в процесі розгляду справи судом.
В даній справі попереднє судове засідання судом не призначалося та не проводилося, заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання ними факту заволодіння сільськогосподарською технікою, що є предметом спору, в матеріалах справи відсутні і такі ними не подавалися. Наведені відповідачі брали участь у справі через представників, які позовні вимоги не визнавали.
Таким чином, колегія суддів зробила висновок, що стаття 61 ЦПК України застосована судом помилково, а обставини щодо заволодіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належною позивачеві сільськогосподарською технікою підлягали доказуванню ним у загальному порядку.
Разом з тим, у наданих позивачем розписках, виданих ОСОБА_6 , йдеться про сільськогосподарську техніку (трактори МТЗ, ХТЗ, екскаватор), автотранспорт «Нива», без вказівки на їх індивідуальні ознаки та з посиланням на те, що ця сільськогосподарська техніка отримана ОСОБА_6 від Генічеської прокуратури.
Зазначені обставини судом не з`ясовані, а заперечення відповідачів з цього приводу не перевірені.
В процесі первісного перегляду справи в апеляційному порядку судом досліджувалися нові докази, серед яких: надані позивачем копії повідомлень про підозру від 31 травня 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_4 та ОСОБА_10 підозрюються у вчинені злочину, передбаченого частиною 3 статті 289 КК України-незаконне заволодіння транспортними засобами, вчинені за попередньою змовою групою осіб, що завдало великої матеріальної шкоди. Із змісту повідомлень вбачається, що ОСОБА_4 , якому належить 1% статутного капіталу ТОВ «Глобал-Инвест», знаючи про те, що директор цього товариства ОСОБА_17 , якому належить 99% статутного капіталу ТОВ «Глобал-Инвест» та який знаходиться за межами України, зберігає техніку підприємства на території ангару та автогаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вступив у злочинну домовленість з директором ПП «Харистрон» ОСОБА_18 Ансаром з метою заволодіння транспортними засобами, які перебували у власності та користуванні ТОВ «Глобал-Инвест» всупереч волі власника та директора КоданХ.А.Т.(т.2, а.с.77-81, 96-100).
В свою чергу ОСОБА_4 через представників доводив про те, що в лютому 2016 року він звернувся до прокуратури Херсонської області із заявою про те, що невстановлена особа в період 2007-2008 років, користуючись його відсутністю на території України, шахрайським шляхом заволоділа заснованим ним приватним підприємством «Харистрон», що розташоване на території Чаплинського району Херсонської області, разом із сільськогосподарською технікою та розміщеними на території підприємства спорудами.
Вказана інформація 16.02.2016 року прокуратурою області внесена до ЄРДР, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за частиною другою статті 190 КК України.
02 березня 2016 року до чергової частини Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області надійшла заява від ОСОБА_8 про те, що на території ангара та автогаража, розташованих в АДРЕСА_1 , знаходиться сільськогосподарська техніка, належна ПП «Харистрон», засновником якого він являється та яка раніше була у нього викрадена.
У зв`язку з цим 02 березня 2016 року слідчим СВ Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області Жаровим К.В. складено протокол огляду місця події, в якому наведено перелік наявної техніки, а 03.03.2016 року працівниками поліції внесено відомості про крадіжку майна до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України. Описана техніка в кількості 33 найменувань працівниками поліції була передана на зберігання ОСОБА_15 , про що ним 02.03.2016 року видана зберігальна розписка. У наведеному в процесуальних документах та зберігальній розписці переліку сільськогосподарської техніки відсутня належна ТОВ «Глобал-Инвест» сільськогосподарська техніка, яка є предметом спору в даній справі (т.2, а.с.143-150).
Крім наведеного вище кримінального провадження в жовтні 2015 року компетентним органом внесено до ЄРДР та розпочато розслідування у кримінальному провадженні за частиною першою статті 129 КК України, яке було порушено за заявою ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_19 погрожує йому фізичною розправою-вбивством.
02.03.2016 року в рамках зазначеного кримінального провадження прокурор Генічеської місцевої прокуратури Сімчук А.В. на підставі ухвали слідчого судді Чаплинського районного суду від 01.03.2016 року склала протокол проведеного обшуку зернотоку АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено майно, в тому числі сільськогосподарська техніка.
У переліку наведеного в протоколі як виявленого майна під №262 значиться трактор колісний марки «Бєларус»1025.2., 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_13 , а під №267- трактор колісний марки ХТЗ-17221-21, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , які відповідно до наданих позивачем правовстановлюючих документів належать на праві власності ТОВ «Глобал-Инвест» (т.2, а.с.29-44).
Позивач визнав, що трактор МТЗ 1025.2, реєстраційний номер НОМЕР_13 повернутий йому в березні 2016 року.
У послідуючому кримінальні провадження об`єднувалися в одне кримінальне провадження.
Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 04.03.2016року задоволено клопотання слідчого СВ Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ФурдасІ.О., яке погоджене з прокурором Генічеської місцевої прокуратури Сімчук А.В., та надано дозвіл на проведення виїмки вилученої в ході огляду місця події від 02.03.2016 року сільськогосподарської техніки в кількості 33 найменувань.
Постановою прокурора Генічеської місцевої прокуратури Сімчук А.В. від 09.03.2016 року транспортні засоби та майно, яке знаходилось на території ПП «Харистрон» та ТОВ «Глобал-Инвест», описане в рамках кримінального провадження, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129, частиною 2 статті 190 КК України, 09.03.2016 року передано на відповідальне зберігання керуючому підприємством «Харистрон» Ракібову А. , про що складена та підписана ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідна розписка, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження (т.2, а.с.151-159).
Сільськогосподарська техніка, яка є предметом спору в даній цивільній справі, у переліку майна, яке вилучалося на підставі ухвали слідчого судді від 04.03.2016 року та передавалося прокурором на зберігання ОСОБА_16 09.03.2016 року, відсутня.
Як повідомила прокурор Генічеської місцевої прокуратури Сімчук А.В., інша будь-яка техніка в рамках кримінальних проваджень не вилучалася (т.2, а.с.128-131).
На час нового апеляційного розгляду справи кримінальні провадження не завершені.
Постановою слідчого відділу СУ головного управління Національної поліції в Херсонській області Синякова С.В. від 01.06.2017 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8 , а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено (т.2, а.с.86-89).
26 жовтня 2017 року цей же слідчий повідомив ОСОБА_16 про зміну раніше повідомленої підозри. Із змісту повідомлення вбачається, що наразі ОСОБА_5 підозрюється лише у незаконному заволодінні транспортним засобом ВАЗ 212140-120-40, 2011 року випуску.
Ухвалою судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 23 листопада 2017 року на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, було відкрито провадження у справі, розгляд якої триває до цього часу.
Представники позивача надали суду апеляційної інстанції копію повідомлення про підозру, справжність якої з оригіналом належним чином не засвідчена, стверджуючи про те, що 28 лютого 2020 року прокурор у кримінальному провадженні- прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора повідомив ОСОБА_16 про те, що він підозрюється у незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що завдало великої матеріальної шкоди, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 289 КК України. Повідомлення про підозру містить посилання на обставини, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених ним позовних вимог в даній цивільній справі.
З метою надання зазначеному процесуальному документу статусу письмового доказу у цивільному судочинстві суд апеляційної інстанції за клопотанням представників позивача витребував від компетентного органу досудового слідства належним чином засвідчену копію повідомлення про підозру від 28 лютого 2020 року у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК України, однак отримав відмову з посиланням на положення статті 222 КПК України.
Таким чином, твердження позивача про те, що в матеріалах кримінального провадження містяться докази, які підтверджують факт незаконного заволодіння відповідачами спірним майном, не знайшли свого підтвердження, а його посилання на повідомлення про підозру ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у кримінальних провадженнях як на доказ, що встановлює наявність певних фактів та обставин, що обґрунтовують доводи позивача, є юридично неспроможним, оскільки повідомлення про підозру не є документом, який встановлює певні обставини, а відповідно до статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Не є таким доказом і надані представниками позивача копії протоколів допиту свідків у кримінальному провадженні під час досудового слідства, справжність яких з оригіналом належним чином не засвідчена, оскільки відповідно до діючого в Україні процесуального законодавства показання свідків є доказом у цивільному судочинстві, якщо свідки допитані судом (статті 57, 180 ЦПК України, діючого на час розгляду справи судом першої інстанції; статті 76, 90, 91 нині діючого ЦПК України).
Допитані ж судом першої інстанції свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 повідомили суд про те, що з території Приватного підприємства «Харистрон» невідомими їм особами (трактористами) була вивезена сільськогосподарська техніка (трактори, екскаватор) без вказівки на індивідуальні ознаки техніки. Ключі від цієї техніки у трактористів, які на ній працювали, забрали охоронники із посиланням на вказівку ОСОБА_1 , який на той час займав посаду директора підприємства.
Зазначені свідки пояснила також, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулося зібрання мешканців села Надеждівка Чаплинського району Херсонської області, які або члени родини яких працювали у ПП «Харистрон» та ТОВ «Глобал-Инвест». На цьому зібранні були присутні ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які запевнили всіх присутніх в тому, що сільськогосподарська техніка буде повернута, а робота підприємства відновиться.
В судовому засіданні, яке відбулося 30 червня 2020 року, апеляційний суд дослідив наданий представниками ТОВ «Глобал-Инвест» запис відеофіксації подій, на їх думку, незаконного заволодіння транспортними засобами, що належать ТОВ «Глобал-Инвест», та запис зборів села Надеждівка Чаплинського району Херсонської області від 06.03.2016 року, враховуючи, що судове рішення містить посилання на наведені відеоматеріали як на доказ, в той час як в матеріалах справи на час повторного перегляду справи в апеляційному порядку вони відсутні.
В результаті перегляду наведених відеозаписів встановлено, що в них відсутні відомості про індивідуальні ознаки (реєстраційні номери тощо) сільськогосподарської техніки, яка виїжджала із села, а дії та рішення ОСОБА_1 обмежуються запевненням мешканців села в тому, що ним як директором ПП Харистрон» буде забезпечена робота підприємства із збереженням робочих місць та поверненням сільськогосподарської техніки.
Відповідно до статті 1166 ЦК України, яка регулює спірні правовідносини в частині відшкодування збитків, завданих у деліктних правовідносинах, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною другою наведеної норми матеріального права передбачено, що збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Для покладення на особу відповідальності за завдану у позадоговірних правовідносинах шкоду суду необхідно встановити наявність таких умов: 1) протиправна поведінка завдавача шкоди; 2) настання шкоди; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та настанням шкоди; 4) вина завдача шкоди. При цьому вина завдавача шкоди презюмується.
Враховуючи, що відповідно до встановлених судом обставин та наданих позивачем доказів, протиправна поведінка відповідача ОСОБА_1 щодо втрати позивачем наведеного ним рухомого майна та причинний зв`язок між будь-якими діями, рішеннями чи бездіяльністю ОСОБА_1 у спірних правовідносинах та втратою позивачем майна не доведено, а доводи останнього в цій частині носять характер припущення, в той час, як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, колегія суддів дійшла висновку, що правові підстави для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал-Инвест» збитків (упущеної вигоди в зв`язку із втратою майна) відсутні.
Таким чином, рішення суду в частині задоволення позову до ОСОБА_1 та стягнення з нього на користь позивача судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Инвест» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків.
В решті частині судове рішення не може бути предметом перегляду в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , оскільки відповідно до положень статті 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертитися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Згідно із положеннями статті 352 ЦПК України правом апеляційного оскарження наділені учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Отже, за загальним принципом цивільного судочинства в судовому порядку здійснюється захист лише своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Враховуючи, що рішення суду в частині позовних вимог, пред`явлених ТОВ «Глобал-Инвест» до ОСОБА_3 та Приватного підприємства «Харистрон», не стосується прав, свобод чи законних інтересів ОСОБА_1 та наведені особи не уповноважували його на вчинення такої процесуальної дії, як оскарження судового рішення від їх імені і таке право не надане ОСОБА_16 законом, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає перегляду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, поданої лише в інтересах скаржника.
Розглянувши справу в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підстави для застосування Кодексу України з процедур банкрутства, як про це заявив представник ТОВ «Глобал-Инвест» в заяві від 28.01.2020 року, відсутні з таких підстав.
Кодекс України з процедур банкрутства набрав чинності 21 жовтня 2019 року та статтею сьомою встановив, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.
Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.
Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.
Ухвалою від 19 квітня 2017 року Господарський суд Херсонської області порушив провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Инвест» (а.с.223-225, т.3).
З позовом до ОСОБА_8 та Приватного підприємства «Харистрон» про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал-Инвест» звернулося до суду в березні 2017 року.
Діючим на момент порушення господарським судом справи про банкрутство позивача законодавством, зокрема пунктом сьомим частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України та частиною четвертою статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», до підвідомчості господарських судів віднесено лише справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.
Оскільки такі обмеження не стосувалися справ, у яких боржник, стосовно якого порушено справу про банкрутство, був позивачем, підстави вважати, що справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства відсутні.
Відсутні також підстави і для застосування на стадії апеляційного перегляду справи положень частини третьої статті сьомої Кодексу України з процедур банкрутства, яка передбачає надіслання до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, матеріалів справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито, для розгляду спору по суті в межах справи про банкрутство, в той час як дана цивільна справа розглянута судом першої інстанції з ухваленням рішення по суті спору ще до набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства.
За змістом статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Отже, суд апеляційної інстанції уповноважений скасовувати судове рішення першої інстанції із закриттям провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства) лише у випадку порушення судом першої інстанції правил юрисдикції загальних судів.
Оскільки судом першої інстанції правила юрисдикції не порушено, відсутні підстави для застосування апеляційним судом статті 377 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд
постановив: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , частково задовольнити.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2017 року в частині задоволення позову до ОСОБА_1 та стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача судових витрат в розмірі 4 800 гривень скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Инвест» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Пузанова 

Судді:                                                                І.В. Склярська

Т.Г.Чорна

Повний текст постанови складено 13 липня 2020 року

Суддя Л.В. Пузанова