ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/22617/20                                                         Суддя суду 1 інстанції: Єфіменко Н.В.
Провадження № 33/818/322/20 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                         У К Р А Ї Н И 

25 червня 2020 року                                                м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю захисника Бабич С.С., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою 
ОСОБА_2 , 1986 року народження, громадянка України, мешканка м. Харків

- визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. 
Судом встановлено, що 30.10.2019 о 20 год. 20 хв. на перехресті вул. Сумської та вул. 1-го Травня у м. Харкові, ОСОБА_2 керувала автомобілем «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та допустила зіткнення з автомобілем «Форд Транзит», державний номер НОМЕР_2 . Транспортні засоби механічно пошкоджені, спричинені матеріальні збитки.
Не погодившись з постановою районного суду   ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та повернути матеріали справи начальнику Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області для усунення недоліків, і після належного оформлення та за наявності підстав, направити для розгляду до Київського районного суду м. Харкова. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона винесена в порушення норм процесуального права.
Разом з тим ОСОБА_2 просить поновити строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки не була присутня під час розгляду справи в районному суді. 
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
Заслухавши захисника Бабич С.С., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, думку ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.
Визнаючи ОСОБА_2 винною суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та на схему місця ДТП (а.с. 1-2), письмовими поясненнями учасників ДТП, та надав їм належну правову оцінку.
       Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 276057 від 07.02.2020, 30.10.2019 о 20 год. 20 хв. на перехресті вул. Сумської та вул. 1-го Травня у м. Харкові, ОСОБА_2 керувала автомобілем «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та допустила зіткнення з автомобілем «Форд Транзит», державний номер НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.
Хоча схема ДТП не була підписана ОСОБА_2 , однак за характером пошкоджень автомобілів підтверджує винуватість ОСОБА_2 . Даний документ повністю спростовує доводи апелянта щодо обставин ДТП.
Також судом не приймається доводи про те, що на схемі не зазначені сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів, оскільки автомобілі тільки почали рух на зелений сигнал світлофора та ще не набрали швидкості для утворення гальмівного шляху. 
Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються. 
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. 
Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. 
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, не складався, що, у розумінні положень ст.ст.254,256,257,279,294 КУпАП, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_1 в межах провадження у справі відносно ОСОБА_2 , що не перешкоджає останній доводити винуватість в дорожньо-транспортній пригоді також іншого її учасника в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства. 
    Суб`єктивні висновки апелянта щодо  відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.
Апелянтом не доведено що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. 
Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_2 , як учасник дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30.10.2019 не позбавлена можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства, якщо вважає винним в ДТП і іншого її учасника.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 щодо притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Харківського 
       апеляційного суду М.Є. Савенко