Ухвала 
 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 661/905/19
провадження № 61-16670св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Сімоненко В. М., 
суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
представник позивача - ОСОБА_2 , 
відповідач - ОСОБА_3 , 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 червня 2019 року у складі судді Матвєєвої Н. В. та постанову Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Орловської Н. В., Кутурланової О. В., Майданіка В. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. 
Позов мотивований тим, що відповідач на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 2013 року зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини свого доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом                                            від 20 червня 2013 року № 661/1893/13-ц наданим державним виконавцем Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - Новокаховський ВДВС ГТУЮ у Херсонській області) Бахур Т. М. за період з 17 квітня 2013 року до 17 травня 2018 року, заборгованість по сплаті аліментів становить 25 002,52 грн. 
Оскільки наявне прострочення зобов`язання відповідача по сплаті аліментів, відповідно до статті 196 СК України, підлягає стягненню пеня, розмір якої за весь час прострочення щомісячних виплат становить 268 580,06 грн.
Враховуючи, що розмір стягнення неустойки не може перевищувати розмір заборгованості, просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у сумі 25 002,52 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутня вина відповідача щодо несплати заборгованості по аліментах з 17 квітня 2013 року до 17 травня 2018 року; заборгованість по аліментах виникла внаслідок неправильного нарахування аліментів державним виконавцем. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1  у якій він, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.
У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанції не підписана усім складом суддів; при застосуванні норм права у подібних правовідносинах не враховано, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 29 серпня 2018 року № 572/1689/16-ц); не враховані інші висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема, викладені у постановах від 17 жовтня 2018 року № 359/9950/16-ц, від 01 серпня 2018 року № 489/5362/16-ц; не оцінено всі докази наявні у справі, не враховано принцип забезпечення найкращих інтересів дитини. 
24 вересня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання про приєднання до матеріалів справи копії постанови суду апеляційної інстанції, як доказ того, що вона не підписана всім складом суду. 
У листопаді 2019 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ОСОБА_3 зазначив, що суди повно і всебічно з`ясували всі обставини справи, дослідили надані докази; посилання ОСОБА_1 щодо не врахування при розгляді справи висновків Верховного Суду викладених у подібних правовідносинах є безпідставними, оскільки предметом розгляду перелічених справ є заборгованість зі сплати аліментів, яка мала накопичувальний характер, що не є подібним до розгляду цієї справи, так як заборгованість виникла не з його вини, а внаслідок помилки державного виконавця у визначенні розміру щомісячних платежів. 
На підставі викладеного просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого та апеляційного судів залишити без змін.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , 2012 року народження, у розмірі 1/4 доходу боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із ІНФОРМАЦІЯ_2 до повноліття дитини.
Відповідно до довідки - розрахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів від 15 січня 2018 року, заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом № 661/1893/13-ц станом на 31 грудня 2017 року відсутня, переплата складає 964,60 грн (а. с. 24 - 26). 
Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2018 року, яке набрало законної сили 17 травня 2018 року, змінено розмір аліментів та ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі 1200,00 грн щомісяця , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи із дня набуття цим рішенням законної сили. Виконавчий лист № 661\1893\13-ц, виданий на підставі рішення суду від 13 червня 2013 року визнано таким, що не підлягає виконанню.(а. с. 20 - 21). 
Постановою старшого державного виконавця Новокаховського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області від 26 липня 2018 року виконавче провадження за виконавчим листом № 661/1893/13-ц закінчено.
Після встановлення суми стягнення аліментів у твердій грошовій сумі ОСОБА_3 сплачував щомісячні платежі у розмірі, встановленому судом.
Постановою начальника ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 16 березня 2018 року визнано неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 при нарахуванні заборгованості ; визнано дії державного виконавця такими, що здійснені з порушенням частини другої статті 195 СК України, в частині визначення заборгованості по аліментах виходячи із 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а не середньої заробітної плати працівника у даній місцевості.( а. с.96, 97; 100-103).
Унаслідок помилки державного виконавця згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 25 квітня 2018 року заборгованість за виконавчим листом № 661/1893/13-ц становить 24 310,20 грн (а. с. 28).
Постановою начальника ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 03 грудня 2018 року скасовано постанову старшого державного виконавця Новокаховського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області від 26 липня 2018 року про закінчення виконавчого провадження.
У матеріалах виконавчого провадження, відсутні докази вручення ОСОБА_3 розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на суму 24 310,20 грн. 
Під час розгляду справи ОСОБА_3 наявність заборгованості не заперечував, пояснював, що сплачує аліменти у твердій грошовій сумі та окремо погашає заборгованість за попереднім виконавчим документом після роз`яснення судового рішення у відповідності до ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2018 року (а. с. 6, 7, 22).
На час розгляду цієї справи в провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області перебуває заява ОСОБА_3 про розстрочення сплати суми заборгованості зі сплати аліментів.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне передати справу на розгляд Об`єднаної Палати Верховного Суду з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суди виходили з того, що відсутня вина відповідача щодо несплати заборгованості по аліментах з 17 квітня 2013 року до 17 травня 2018 року; заборгованість по аліментах виникла внаслідок неправильного нарахування аліментів державним виконавцем. 
Колегія суддів погоджується із таким висновком враховуючи таке. 
Відповідно до статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості лише у разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду.
Відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин.
Разом з тим Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду встановив наявність інших, протилежних за змістом висновків щодо застосування тих же норм права у подібних правовідносинах, сформульованих та викладених в раніше ухвалених рішеннях суду касаційної інстанції.
Зокрема у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц (провадження № 61-311св17) суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне уточнити висновок щодо застосування статті 196 СК України у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду з огляду на наступне. 
Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).
Системний аналіз статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. 
На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з не залежних від нього причин.
Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. 
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України (в редакції станом на час подання касаційної скарги) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.
Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.
Згідно з частиною дугою статті 403 ЦПК України та з урахуванням наведеного наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для уточнення висновку викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц (провадження № 61-311св17) щодо застосування статті 196 СК України у подібних правовідносинах.
Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 червня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий  	                                       В. М. Сімоненко  	
Судді:	                                       А. А. Калараш	
 	                      С. Ю. Мартєв                         	
 	Є. В. Петров	
 	С. П. Штелик