УХВАЛА

05 серпня 2020 року 
Київ
справа №120/3328/19-а
адміністративне провадження №К/9901/18017/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу адвоката Цимбала Михайла Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року
за позовом ОСОБА_1 
до Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Державної казначейської служби України
про відшкодування майнової шкоди,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав передано касаційну скаргу адвоката Цимбала Михайла Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди.
За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Шарапи В.М., про що складено протокол від 22 липня 2020 року.
До початку розгляду справи по суті суддею-доповідачем Берназюком Я.О., суддями Коваленко Н.В. та Шарапою В.М. заявлено самовідводи, що обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України, а саме - без урахування спеціалізації.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є порушення прав позивача шляхом заподіяння матеріальної шкоди у вигляді утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору з пенсійного забезпечення. Таким чином, спір у даній справі стосується встановлення правомірності здійсненого оподаткування пенсії позивача відповідно до норм Податкового кодексу України.
Вказана справа згідно із Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженим наказом ДСА України від 21 грудня 2018 року № 622, повинна бути віднесена до категорії 111030200 розділу 111000000: справи  з приводу адміністрування податків, зборів, платежів, а також контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, зокрема щодо; адміністрування окремих податків, зборів, платежів, з них; податку на доходи фізичних осіб.
Відповідно до затвердженого рішенням зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді № 22 від 19 липня 2019 року Роз`яснення, щодо віднесення адміністративних справ до категорій справ відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженого наказом ДСА від 21 грудня 2018 року № 622 (далі - Класифікатор № 662), категорія "справи з приводу адміністрування податків, зборів, платежів, а також контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, зокрема щодо; адміністрування окремих податків, зборів, платежів, з них; податку на доходи фізичних осіб" (код 111030200 Класифікатора), серед інших спорів, включає, зокрема, спори щодо встановлення, зміни чи скасування органами місцевого самоврядування місцевих податків, їх розмірів та видів, пільг для окремих суб`єктів тощо.
Так, за приписами пункту 5 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Частинами 1-3 статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у Касаційному адміністративному суді обов`язково створюється окрема палата для розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.
За змістом частини першої статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду, - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється з урахуванням спеціалізації.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06 грудня 2017 року № 5 (далі - Рішення № 5) було утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено спеціалізації суддів і судових палат, їх кількісний склад.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року № 1 (далі - Рішення № 1) визначено спеціалізацію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у відповідності до Класифікатора № 622.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 4 (далі - Рішення № 4) визначено персональний склад постійних колегій суддів, резервних суддів для постійних колегій суддів у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Відповідно до Рішення № 4 суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Коваленко Н.В. та Шарапа В.М. входять до складу Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Таким чином, згідно з Рішенням № 1, справи віднесені до категорії 111000000 розділу 111030000 підрозділу 111030200 Класифікатора № 622, до якого відноситься судова справа № 120/3328/19-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди, віднесено до спеціалізації Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Так, цією палатою вже було здійснено розгляд справ, подібних до справи № 120/3328/19-а, такої ж категорії, зокрема, у постановах від 07 листопада 2019 року у справі № 227/1609/18 щодо визнання неправомірним рішення (розпорядження) Управління про обмеження розміру пенсії у зв`язку із обкладенням її податком; відшкодування незаконно отриманих з його пенсійного забезпечення податків, від 15 листопада 2018 року у справі № 806/4827/15 та від 16 квітня 2019 року у справі №318/2132/14-а(2а/318/97/2014).
Сталою є практика заявлення суддями самовідводів у випадку порушення порядку визначення суддів для розгляду справи, зокрема без урахування спеціалізації, в ухвалах, від 15 травня 2019 року №813/2585/18, від 25 жовтня 2019 року №1.380.2019.000473, від 07 листопада 2019 року у справі №227/1609/18, від 26 березня 2020 року у справі №814/917/17, від 02 квітня 2020 року у справі №806/136/17 та від 17 липня 2020 року у справі №162/719/17.
При прийнятті рішення про самовідвід, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того що "суд" розглядається як такий, що завжди має бути заснований на законних підставах, оскільки у протилежному випадку він не буде володіти легітимністю, що є необхідною ознакою для розгляду справ у демократичному суспільстві ("Lavents v. Latvia", № 58442/00, пункт 81); фраза "заснований на законних підставах" означає не лише законні підстави для існування суду, а також відповідність суду специфічним правилам, що регламентують його діяльність ("Сокуренко і Стригун проти України", № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24). "Закон" у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) включає не лише законодавство щодо заснування і компетенцію судових органів, а також будь-яке інше положення національного законодавства, яке в разі його порушення спричинило б незаконну участь одного чи більше суддів у розгляді справи ("DMD Group, a.s. v. Slovakia", № 19334/03, пункт 59).
Метою розгляду однакової категорії справ у межах судів однієї палати є, серед іншого, забезпечення єдності судової практики.
Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія) у виходить з того, що принцип правової визначеності (legal certainty) має важливе значення для довіри до судової системи і верховенства права; правова визначеність також сприяє розвитку та економічного прогресу; необхідно, щоб суди, особливо вищі суди, створювали механізми для запобігання конфліктам та забезпечення узгодженості їхньої судової практики (Доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 "Про верховенство права" (Venice Commission: the Rule of Law), що була прийнята на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року на основі зауважень її членів ОСОБА_2 ( Нідерланди ), ОСОБА_4 ( Швейцарія ), ОСОБА_6 (Сполучене Королівство), ОСОБА_7 ( Фінляндія ); п. 44-50).
Враховуючи викладене, зазначені положення законодавства, а також з метою забезпечення єдності судової практики щодо розгляду справ, пов`язаних з встановленням правомірності утримання податків з пенсійного забезпечення, заяви суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. та Шарапи В.М. про самовідвід підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Задовольнити заяви суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. та Шарапи В.М. про самовідвід.
2. Відвести суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. та Шарапу В.М. від участі у розгляді касаційної скарги адвоката Цимбала Михайла Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Я.О. Берназюк
                                                                                                              Н.В. Коваленко
                                                                                                              В.М. Шарапа