ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року 
м. Київ

справа №818/94/17
адміністративне провадження №К/9901/29583/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом  ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Шаповала М.М., суддів Бондаря С.О., Кунець О.М., та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Старостіна В.В., суддів Бегунца А.О., Рєзнікової С.С., 
У С Т А Н О В И В :
І. Короткий зміст позовних вимог
1. У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13) та зобов`язати Державну казначейську службу України негайно перерахувати кошти на рахунок позивача за відповідним виконавчим документом, а також нарахувати та виплатити компенсацію за порушення строку виконання судового рішення за весь час прострочення, з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та три відсотки річних від простроченої суми; 
- зобов`язати Державну казначейську службу України подати звіт про виконання вказаного рішення суду та за результатами розгляду справи винести ухвалу про накладення штрафу в розмірі 300 мінімальних заробітних плат на керівника Державної казначейської служби України, а також стягнути на користь позивача половину вказаної суми та виплатити її.
2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав про те, що він звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про примусове виконання виконавчого листа Конотопського міськрайонного суду Сумської області в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13) про стягнення на його користь суми недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2008 рік згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII) у розмірі 2095 грн. Проте рішення суду на цей час залишається невиконаним, що підтверджується листом Державної казначейської служби України від 24 березня 2014 року №5-13/3533-6947 та листом Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради від 30 грудня 2015 року №09-08/5157, у яких зазначено, що виконавчий лист знаходиться в черзі на виконанні. Позивач уважає, що вказані обставини свідчать про протиправну бездіяльність відповідача та про порушення його прав щодо отримання виплат, визначених судовим рішенням.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
3. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09 лютого                   2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2013 року в справі №577/4572/13-а (провадження №6-а/577/108/13). У задоволенні інших позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.
4. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня                  2017 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено         без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від                 09 лютого 2017 року - без змін.
5. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження своєї позиції та не довів правомірності своїх дій, то                    суд уважає, що бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання протягом тривалого часу судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13) є протиправною, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання протиправною бездіяльності Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2013 року в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13) визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Державна казначейська служба України подала касаційну скаргу, у якій просить визнати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року такими, що втратили законну силу та закрити провадження у справі. 
7. Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими, ухваленими з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
8. Державна казначейська служба України посилається на те, що відповідно до статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року №4901-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №4901-VI) виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень             суду. Казначейство вжило усі заходи, передбачені чинним законодавством по перерахуванню коштів стягувачу. Водночас було позбавлене можливості виконати судове рішення в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13) у строк, визначений Законом №4901-VI, з об`єктивних причин, ураховуючи недостатність бюджетних призначень за програмою для погашення заборгованості за поданим судовим рішенням і наявність сформованої черги, у якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів. Питання перерахування коштів на користь              ОСОБА_1 відповідно до виконавчого документа в справі №577/4572/13-а                     (6-а/577/108/13) залежало від визначеного у законі про Державний бюджет України на відповідний рік обсягу за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» суми коштів за виконавчими документами, що надійшли і підлягають виконанню за цією програмою, та від затвердженого Міністерством фінансів України розпису виконання бюджету, а не від рішень чи дій посадових осіб Казначейства.
9. У касаційній скарзі зазначено про неврахування судами повноти вжитих Казначейством заходів щодо виконання рішення суду на користь позивача у порядку черговості, а також звернуто увагу на те, що 30 березня 2017 року Казначейством перераховано на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 2095 грн згідно           з виконавчим листом у справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13).
IV. Позиція інших учасників справи
10. ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року - в силі. 
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
11. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. 
12. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Бевзенко В.М. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Данилевич Н.А., Шарапа В.М.).
13. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24 квітня 2020 року на підставі розпорядження в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року №659/0/78-20 касаційну скаргу передано для              розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (судді-доповідачу, головуючому судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А., яку ухвалою від 28 квітня 2020 року прийнято до провадження. 
14. Ухвалою Верховного Суду в складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. від 22 вересня 2020 року справу призначено              до розгляду в порядку письмового провадження на 24 вересня 2020 року.
VI. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
15. Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від                           10 листопада 2008 року в справі №2а-346/2008 стягнуто з Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій відповідно до Закону №3551-XII за 2008 рік у розмірі 2095 грн. 
16. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2009 року в справі №22-а-2942/09 скасовано постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2008 року та зобов`язано Конотопське міське управління праці та соціального захисту населення нарахувати              і здійснити дії щодо виплати ОСОБА_1 різниці між сплаченими сумами                  щорічної разової грошової допомоги в 2008 році та сумами, передбаченими Законом №3551-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня              2008 року №10-рп/2008.
17. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2013 року в справі №577/4572/13-а (провадження №6-а/577/108/13) змінено              спосіб виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2009 року шляхом стягнення з Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення за рахунок бюджетних призначень на користь ОСОБА_1 недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2008 рік у сумі 2095 грн.
18. 15 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Конотопського управління Державної казначейської служби України Сумської області із заявою про примусове виконання виконавчого листа, виданого в справі №577/4572/13-а.
19. Згодом ОСОБА_1 звернувся до Державної казначейської служби України із запитом про надання інформації щодо номера реєстрації його документів про виплату, списку черговості осіб, яким повинні виплатити заборгованість за рішеннями судів, та місця, де можна ознайомитися з такими документами.
20. Листом від 24 березня 2014 року №5-13/3533-6947 Державна казначейська служба України повідомила позивача про те, що після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше виконавчого листа Конотопського міськрайонного суду Сумської області в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13), будуть здійснені заходи щодо перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 .
21. Листом від 30 грудня 2015 року №09-08/5157 Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради повідомило ОСОБА_1 про те, що виконати рішення суду щодо виплати йому вказаної допомоги управління не має можливості, оскільки є державною установою та розпорядником коштів Державного бюджету в розмірах, визначених Законом України про Державний бюджет на відповідний рік, а на цей час на цільові рахунки управління кошти для проведення виплати щорічної разової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом №3551-XII, відповідно до рішень суду не надходили. 
22. Листом від 03 лютого 2016 року №03-12/03/17 Конотопське управління Державної казначейської служби України Сумської області просило ОСОБА_1 повідомити про чинність та стан виконання ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2013 року в справі №577/4572/13-а                           (6-а/577/108/13) про зміну способу виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2009 року шляхом стягнення з Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення за рахунок бюджетних призначень на користь ОСОБА_1 недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2008 рік у сумі 2095 грн.
23. Оскільки судове рішення в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13) не виконано, кошти ОСОБА_1 не перераховано, останній, не погоджуючись із такими діями Державної казначейської служби України, звернувся до суду з цим позовом. 
VІІ. Джерела права й акти їхнього застосування
24. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
25. Приписами частини першої статті 2 Закону №4901-VI закріплено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема державний орган.
26. Згідно з частиною першою статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
27. Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону №4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
28. У разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (частина перша статті 5 Закону №4901-VI).
29. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року №45; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №845), у пункті 2 якого зазначено, що безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
30. Пунктом 3 Порядку №845 закріплено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
31. Згідно з пунктом 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті             7 цього Порядку документів та відомостей.
32. Пунктом 48 Порядку №845 встановлено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей. 
33. Відповідно до пункту 49 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.
VІІІ. Позиція Верховного Суду
34. Аналізуючи наведені приписи законодавства у співставленні зі встановленими обставинами цієї справи, необхідно звернути увагу на те, що при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, Державна казначейська служба України обмежена відповідними бюджетними призначеннями державного органу та коштами, передбаченими програмою для забезпечення виконання рішень суду. 
35. Якщо таких коштів недостатньо, Державна казначейська служба України зобов`язана звернутися до Міністерства фінансів України з пропозиціями щодо внесення змін до закону про Державний бюджет України. При цьому Казначейство відкладає безспірне списання коштів і поновлює його після того, як такі зміни будуть внесені.
36. Отже, перед тим як констатувати факт протиправної бездіяльності Державної казначейської служби України у правовідносинах, які виникають у зв`язку з виконанням судових рішень, за якими боржником є державний орган, судам необхідно з`ясувати, чи вжило Казначейство в межах своїх повноважень усі залежні від нього дії (ухвалило рішення), спрямовані на те, щоб сплатити кошти за судовим рішенням, а також чи були для цього об`єктивні підстави та можливості.
37. Верховний Суд зауважує, що під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
38. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного/несвоєчасного виконання обов`язкових дій/ухвалення рішень або невиконання їх узагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.
39. Суди першої та апеляційної інстанцій правильно зазначають, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню. Проте у контексті встановлених у цій справі обставин необхідно зауважити, що сам факт невиплати позивачеві коштів протягом трьох місяців (від дати подання необхідних документів) за судовим рішенням, боржником за яким є державний орган, без з`ясування усіх обставин,               які зумовили таку ситуацію, не є достатньою підставою вважати, що Державна казначейська служба України допустила протиправну бездіяльність.
40. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 15 травня 2019 року в справі №688/4324/16-а, від 06 листопада 2019 року в справі №803/1449/16 та від 13 серпня 2020 року в справі №818/1653/17. 
41. Висновок судів попередніх інстанцій про те, що Державна казначейська служба України допустила протиправну бездіяльність ґрунтується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, залишається невиконаним, при цьому судами встановлено, що недостатність коштів на бюджетних рахунках не є підставою для такого невиконання.
42. Водночас суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою доводи відповідача щодо причин, які це зумовили, а також не надали правової оцінки               діям останнього в ситуації, коли бюджетних асигнувань для виплати коштів недостатньо.
43. Отже, у цій справі судами попередніх інстанцій не встановлено обставин щодо того, чи звертався відповідач до Міністерства фінансів України на виконання вимог пункту 49 Порядку №845, а також чи вживав він інших заходів, спрямованих на реальне виконання судового рішення.
44. Суд касаційної інстанції діє у межах статті 341 КАС України і не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
45. За таких обставин, зважаючи на приписи частин другої та четвертої статті                  353 КАС України, Верховний Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
IХ. Судові витрати
46. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити частково. 
2. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року в справі №818/94/17 скасувати. 
3. Справу №818/94/17 направити на новий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.
4. Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                                О. В. Кашпур 
Судді:                                                                                           О. Р. Радишевська
                                                                                                    С. А. Уханенко