ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/309/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 ОСОБА_1  	
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 08.05.2020р. у справі №340/309/20	
за  позовом:	ОСОБА_1  	
до:  третя особа: про:	Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області  Товариство з додатковою відповідальністю «Колос»  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії 	

ВСТАНОВИВ:

           31.01.2020р. ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (далі – Дмитрівська сільська рада) про визнання протиправними та скасування рішення,  зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 1-5/.
          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.02.2020р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №340/309/20 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та  проведення судового засіданні / а.с. 22-23/.
          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.02.2020р. у справі №340/309/20 до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Товариство з додатковою відповідальністю «Колос» (далі – ТДВ «Колос») / а.с. 59-60/.
          Позивач, посилаючись у адміністративному позові, на те, що 28.12.2019р. вона звернулась до Дмитрівської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Дмитрівської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту, до цього клопотання ним було додано пакет документів передбачений ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, у тому числі графічні матеріали на яких зображено  бажане місце розташування земельної ділянки , але  за результатами розгляду її клопотання  та доданих до нього матеріалів відповідач рішенням №616 від 16.01.2020р.  відмовив у задоволенні її клопотання та мотивував цю відмову тим, що у нього відсутнє право комунальної власності на земельну ділянку, яка зображена на доданих до клопотання графічних матеріалах, і ця земельна ділянка входить до земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:003:1110 що перебуває у колективній власності бувшого КСП АТ «Колос» на підставі державного акту на право колективної власності. Позивач вважає це рішення необгрунтованим та безпідставним, оскільки цим рішенням їй відмовлено з підстав не передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, враховуючи, що таке рішення відповідача порушує її права та охоронювані законом інтереси позивача на отримання земельної ділянки тому просила суд: - визнати протиправним та скасувати рішення Дмитрівської сільської ради  № 616      від 16.01.2020р.; - зобов`язати Дмитрівську сільську раду повторно, з урахуванням висновків суду по справі, розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання їй дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею по 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, бажане місце розташування яких зазначено на графічному матеріалі доданого до клопотання.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 08.05.2020р. у справі №340/309/20 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради, третя особа - ТДВ «Колос», про визнання протиправними та скасування рішення,  зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено / а.с. 166-169/. 
Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції,  подав апеляційну скаргу / а.с. 177-182/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у цій справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції від 08.05.2020р. у цій справі та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі. 
Адміністративна справа №340/309/20, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги позивача,  надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 03.07.2020р. / а.с. 176/.
Ухвалами Третього  апеляційного адміністративного суду від 06.07.2020р.  у справі №340/309/20 відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 08.05.2020р. у справі №340/309/20 /а.с. 190/, справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 04.08.2020р. / а.с. 191/,  про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у строк та спосіб передбачений чинним процесуальним законодавством / а.с. 192-195/.
Станом на 04.08.2020р. будь-яких заперечень від учасників справи щодо апеляційного розгляду цієї справи в порядку письмового провадження до суду апеляційної інстанції не надходило. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає  частковому задоволенню з  наступних підстав.
Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у цій справі, 28.12.2019р. звернулась до Дмитрівської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Дмитрівської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту, до цього клопотання нею  було додано пакет документів передбачений ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, у тому числі графічні матеріали на яких зображено  бажане місце розташування земельної ділянки /а.с. 9/
Як вбачається з долученої до матеріалів справи ксерокопії графічних матеріалів, які були надані позивачем відповідачу із вищезазначеним клопотанням та суду разом з адміністративним позовом/ а.с. 10/, запитувана позивачем земельна ділянка входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером  3522281500:02:003:1110.
За результатами розгляду вищезазначеного клопотання позивача відповідачем у справі прийнято рішення №616 від 16.01.2020р., яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення запитуваної земельної ділянки / а.с. 11/.
З наданої ксерокопії вищезазначеного рішення /а.с. 11/ вбачається, що таке рішення відповідача мотивовано тим,  що  відповідно до наявної у Держгеокадастрі  інформації земельна ділянка, яка запитується позивачем та  зображена на доданих графічних матеріалах, входить до складу земельної ділянки  з кадастровим номером 3522281500:02:003:1110, на яке право комунальної власності за Дмитрівською сільською радою не зареєстровано, а земельна ділянка з таким кадастровим номером перебуває у власності іншої особи і відсутні відомості про припинення права власності або користування цією земельною ділянкою. 
І саме вищезазначене рішення відповідача є предметом оскарження у цій справі, оскільки позивач вважає цей наказ протиправним та таким що порушує його права та охоронювані законом інтереси. 
Згідно з статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, 
Право власності на землю набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою на підставі Конституції України, Земельного Кодексу України  (далі – ЗК України), а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до положень ст.ст. 116,118 ЗК України правовою підставою набуття права власності та права користування на землю рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Пунктом “в” частини 3 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.
Положеннями частини 6 ст. 118 цього ж Кодексу передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Частиною 7 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналіз положень ч. 7 ст. 118 ЗК України дає можливість зробити висновок про те, що існують два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу,  який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою:
а) надати дозвіл;
б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.
і перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, визначений ч. 7 ст. 118 ЗК України є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Отже приймаючи до уваги, що об`єктом дослідження у цій  адміністративній справі є встановлення правомірності (обгрунтованості) або неправомірності (не обґрунтованості) рішення відповідача №616 від 16.01.2020р. яким відмовлено  позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, то у даному випадку необхідно виходити з положень ст. 116 ЗК України якою визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Під час розгляду цієї справи встановлено, що земельна ділянка, яка запитується позивачем та  зображена на доданих до клопотання графічних матеріалах / а.с. 9,10/, входить до складу земельної ділянки  з кадастровим номером 3522281500:02:003:1110, на яке право комунальної власності за Дмитрівською сільською радою не зареєстровано та земельна ділянка з кадастровим номером 3522281500:02:003:1110 у власність відповідачу не передавалась / а.с. 147-164/ , а земельна ділянка з таким кадастровим номером перебуває у власності іншої особи /а.с. 74-77/ і у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про припинення права власності або користування цією земельною ділянкою, а також відомості щодо реєстрації за відповідачем права комунальної власності на цю земельну ділянку / а.с. 56-58/
Отже враховуючи, що під час розгляду цієї справи як судом першої інстанції так і апеляційним судом, встановлено та підтверджено належними письмовими доказами, встановлено, що на момент подання позивачем відповідного клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності Дмитрівської сільської ради, яка входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:003:1110, - грудень 2019р. ця земельна ділянка перебувала у постійному користуванні іншої особи, і позивачем не було надано суду будь-яких належних письмових доказів стосовно припинення права власності/користування цією земельною ділянкою, що свідчить про обґрунтованість висновків відповідача щодо неможливості надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою та, як наслідок, правомірність прийнятого відповідачем, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, рішення №616 від 16.01.2020р., який є предметом оскарження у цій справі, що фактично свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень. 
Щодо доводів позивача під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, в обґрунтування протиправності прийнятого відповідачем  рішення №616 від 16.01.2020р.,  стосовно того,  що право колективної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522281500:02:003:1110, до складу якої входить запитувана нею земельна ділянка, у колективного сільськогосподарського підприємства АТ «Колос» припинено внаслідок змін, які відбулись у законодавстві і тому право комунальної власності на цю земельну ділянку виникло у відповідача у справі, який безпідставно відмовив їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відомості щодо припинення речового права на вказану земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не внесені, а з огляду на повноваження  відповідача у справі, який є органом місцевого самоврядування, він не наділений повноваженнями встановлювати належного землекористувача земельної ділянки внаслідок відбувшихся реорганізацій власника земельної ділянки, і такі повноваження відсутні  у адміністративного суду   з огляду на положення ст. 245 КАС України. 
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що аналіз судом першої інстанції під час розгляду цієї справи обставин переходу права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522281500:02:003:1110, до складу якої входить запитувана позивачем земельна ділянка, від власника – АТ «Колос» / а.с. 33-37/, до його правонаступників / а.с. 78-35/,  та надання цим обставинам певної оцінки, свідчить про те, що встановлюючи у цій частині  обставини суд першої інстанції фактично  вийшов за межі спірних правовідносин та за межі компетенції адміністративних судів, що призвело до відмови позивачу у задоволенні адміністративного позову з невірних мотивів та підстав, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду, тому необхідно апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, а саме в частині вимог про  скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.
З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу позивача задовольнити частково  , рішення суду першої інстанції від 08.05.2020р. у цій справі скасувати, та з урахуванням фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову через його необґрунтованість та безпідставність. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити частково. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду   від 08.05.2020р. у справі №340/309/20 -  скасувати. 
У задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Повний текст складено та підписано  – 04.08.2020р.     
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко