ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6452/20 Справа № 204/97/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 27 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Каратаєвої Л.О., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2020 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И Л А : 

У січні 2020 року приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звернулося до суду із позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 21 142,42 грн..
Позовні вимоги Товариства мотивовані тим, що між позивачем, що є правонаступником всіх прав та обов`язків Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» та відповідачкою по справі була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку № НОМЕР_1 (контракт 395376353493) від 11 листопада 2010 року та договір про надання послуг мобільного зв`язку № 5239745 від 22 червня 2005 року (контракт 395375954492). З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачці було присвоєно особовий рахунок НОМЕР_2 . 
Відповідно до умов Договору та Умов користування мережами мобільного зв`язку, що є невід`ємною частиною зазначеного договору, та згоду з якими підтверджено підписом відповідачки, останній взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі оператора, особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за договором. Згідно умов Договору, відповідачка взяла на себе обов`язок своєчасно оплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. 
Позивач зазначив, що відповідачка не виконала умови укладеного договору у зв`язку із чим виникла заборгованість по сплаті наданих послуг, тому на адресу відповідачки 14 березня 2017 року була надіслана претензія № С 295375954492/03 з проханням терміново сплатити суму заборгованості, яка станом на дату звернення до суду становила 21 142,42 грн. та виникла з 16 грудня 2015 року – дати виникнення прострочення по сплаті вартості за надані послуги, що підтверджується детальним розрахунком та виставленим рахунком Абоненту. Оскільки на теперішній час відповідачкою сума заборгованості за вартість отриманих послуг не сплачена, позивач просив суд стягнути на його користь заборгованість по сплаті вартості за надані послуги по договору у сумі 21 142,42 грн..
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «ВФ Україна».
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства, суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом.
В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга Товариства обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності, так як строки переривалися, шляхом направлення заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, так як він суперечить нормам матеріального та процесуального законів.
Задовольняючи позовні вимоги приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», колегія суддів виходить з наступного.
Так, матеріалами справи встановлено, що між ПрАТ “МТС Україна”, що з 23 травня 2017 змінило свою назву на приватне акціонерне товариство “ВФ Україна”, та ОСОБА_1 було укладено Договори: договір про надання послуг мобільного зв`язку № 5239745 від 22 червня 2005 року (контракт 395375954492) та договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку № НОМЕР_1 (контракт 395376353493) від 11 листопада 2010 року.
Згідно п. 3.1 Договору кожному Абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у Абонента номерами телефонів. 
З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачці було присвоєно особовий рахунок НОМЕР_2 .
Встановлено, що «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання Договору в повному обсязі. 
Відповідачка зобов`язалася своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених Договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. 
Встановлено, що відповідачка свої зобов`язання за договором припинила виконувати, у зв`язку з чим за виконані послуги з`явилася заборгованість.
Позивачем на адресу відповідачки було надіслано рахунки № 1703643014 від 30 листопада 2015 року за послуги, що були надані за період з 01 листопада 2015 по 30 листопада 2015 року. 
Згідно вищезазначеного рахунку загалом було нараховано 11 108,68 грн., також, згідно рахунку №1720439864 від 31 грудня 2015 року, надісланого відповідачці, за послуги, що були надані за період з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року, відповідачці було нараховано 10 084,63 грн. та сукупний розмір заборгованості станом на 16 грудня 2015 року склав 21 142,42 грн..
Відповідно до п. 3.3 Договору рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.
14 березня 2017 року на адресу відповідачки була надіслана претензія № С 295375954492/03 з проханням терміново сплатити суму заборгованості, яка станом на дату звернення до суду становила 21 142,42 грн. та виникла з 16 грудня 2015 року – дати виникнення прострочення по сплаті вартості за надані послуги, що підтверджується детальним розрахунком та виставленим рахунком Абоненту.
Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. 
Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.
Керуючись вказаними нормами закону, а також враховуючи наявність заборгованості за надані відповідачці послуги, яку остання не сплачує, та не спростувала, - колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства та стягнення на його користь виниклої заборгованості за надані послуги.
При цьому, колегія суддів не знаходить правових підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку позовної давності, так як судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення. А тому, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. 
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі не встановив фактичні обставини справи, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства.
Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4802,50 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» – задовольнити.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2020 року — скасувати.
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 21 142,42 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» судовий збір в розмірі 4802,50 грн..
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Л.О. Каратаєва

Т.Р. Куценко