Справа № 433/841/20 
Провадження № 33/810/127/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, із секретарями Пономарьовою В.С., Березіною І.А. ,

у присутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 , його захисника Лісечка О.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану на постанову Троїцького районного суду Луганської області від 30 червня 2020 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , не працює,
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою судді Троїцького районного суду Луганської області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 420,4 грн.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_2 09.05.2020 року, приблизно об 01 год. 25 хв., знаходячись в с. Лозно-Олександрівка Троїцького району Луганської області по вул. Магістральній,керував транспортним засобом марки DAEWOO LANOS, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук), від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На зазначену постанову суду ОСОБА_2 подана апеляційна скарга із проханням про скасування постанови суду та про прийняття нової, якою закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Зазначає, що розгляд справи відбувся із порушенням його права на доступ до правосуддя, права знати про час та місце розгляду судом справи щодо нього та права на безпосередню участь в судовому засіданні, так як він не отримував повістку про виклик до суду.

Вважає, що виходячи зі змісту оскаржуваної постанови від 30.06.2020р., суд встановив, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому порядку на визначення ступеню сп`яніння, а виходячи з інформації про справу, судом розглядалася справа № 433/841/20 про притягнення його до відповідальності за адміністративне правопорушення у вигляді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, в той час як згідно змісту постанови від 30.06.2020р. судом фактично розглянуто справу з іншого адміністративного правопорушення - відмова від проходження огляду на визначення ступеню сп`яніння.
Зазначені в протоколі та постанові час керування транспортним засобом не збігаються. Більш того в Троїцькому районі Луганської області село Лозно-Олександрівка відсутнє взагалі. Відтак, суд в своїй постанові вказав на неіснуючий населений пункт, як місце вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з цим вказує, що наведені в протоколі БР № 009697 відомості з приводу обставин, які можуть вказувати на склад правопорушення, є неправдивими. Так, 09.05.2020р. апелянт ОСОБА_2 зазначає, що він дійсно керував належним йому автомобілем Daewoo Lanos н/з НОМЕР_1 , на якому приблизно о 02 год. 30 хв. він під`їхав до подвір`я належного йому будинку № 1 по вул. Молодіжна в с. Вівчарове. Коли він здійснив зупинку свого транспортного засобу в зазначеному місці в цей же час на службовому автомобілі під`їхали працівники поліції, які без будь-яких пояснень силоміць витягли його з автомобілю, застосувавши силу поклали його обличчям на землю та засотували до нього спецзасіб - кайданки, надягнувши їх на руки за спиною.
Після цього, працівники поліції стали звинувачувати мене в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення зажадали від нього надання паспорту громадянина України. Оскільки його паспорт знаходився вдома, працівникам поліції на їх вимогу паспорт було надано його батьком - ОСОБА_3 , який проживає разом зі ним в будинку АДРЕСА_1 та його сестрою ОСОБА_4 , яка проживає в сусідньому будинку АДРЕСА_2 . В присутності батька та сестри апелянта, працівники поліції склали протокол БР №009697. При цьому, будь-які особи як свідки працівниками поліції залучені не були.
Надати письмові пояснення на протокол та поставити підпис в його отримання апелянт можливості не мав, оскільки весь цей час перебував в кайданках, надягнених на його руки поза спиною.
За фактом складання протоколу БР № 009697 приблизно о 03 год. 00 хв 09 травня 2020 року працівниками поліції його транспортний засіб було передано ОСОБА_4 про що зроблено відмітку в тексті протоколу. 
Після складання протоколу БР № 009697 приблизно о 03 год. 10 хв. 09.05.2020р. працівники поліції повідомили, що їм потрібні підписи двох свідків на протоколі, зняли з апелянта кайданки, усадили в їх службовий автомобіль, виїхали з с. Вівчарове Троїцького району до с. Лозно-Олександрівка Білокуракинського району. В зазначеному населеному пункті, куди вони прибули приблизно о 03 год. 30 хв. працівники поліції під`їхали до Луганського прикордонного загону відділення «Лозно-Олександрівка» з метою відшукування свідків, які б поставили свої підписи на протоколі БР №009697. Після того, як працівники прикордонного загону відмовилися за таких обставин бути свідками, працівники поліції привезли ОСОБА_2 до виробничого приміщення ПрАТ «Агротон» в с. Лозно-Олександрівка по вул. Магістральна, 1. Один працівник поліції залишився зі ОСОБА_2 в їх автомобілі, а інший пройшов до приміщення ПрАТ «Агротон», в якому домовився з працівниками цього товариства щоб ті в якості свідків поставили свої підписи на документах про скоєне мною адміністративне правопорушення. Після того, як працівники ПрАТ «Агротон» приблизно о 04 год. 00 хв. 09.05.2020р. підписали всі складені поліцейськими документи, працівники поліції доставили мене з с. Лозно-Олександрівка додому в с. Вівчарове. Таким чином, зазначене в протоколі БР № 009697 та постанові суду від 30.06.2020р. місце вчинення адміністративного правопорушення АДРЕСА_3 є місцем, де працівники поліції вже після складання протоколу запросили свідків. В цьому місці апелянт ОСОБА_2 транспортним засобом не керував, працівниками поліції не зупинявся, та від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Отже, визначене судом місце вчинення адміністративного правопорушення дійсності не відповідає.

ОСОБА_2 вказує, що інспектор поліції не пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу (с.Вівчарове) в присутності двох свідків, які взагалі знаходились в с. Лозно-Олександрівка. Протокол БР № 009697 складено без присутності свідків, які вже потім через 2 години після складання поліцейським протоколу поставили свої підписи на протоколі, коли поліцейські доставили апелянта до свідків з с. Вівчарове до с. Лозно-Олександрівка. В присутності свідків, йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що є грубим порушенням вимог п. 7 Розділу І Інструкції.
Факт складання протоколу БР № 009697 на місці зупинки автомобілю в с. Вівчарове без участі двох свідків, а не в с. Лозно-Олександрівка, підтверджується також відміткою на протоколі про передачу т/з сестрі апелянта ОСОБА_4 та складанням нею в с. Вівчарове розписки про отримання автомобілю на зберігання, в с. Лозно-Олександрівка вона не виїжджала. При цьому, сам протокол про адміністративне правопорушення БР № 009697 не містить опису дій водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до наявного у справі направлення на огляд ОСОБА_2 було направлено до Старобільської ЦРЛ. Місце зупинки водія - с. Вівчарове Троїцького району. Відстань від с. Вівчарове до м. Старобільськ складає 88 км. Відстань до смт. Троїцьке в якому мається відповідна лікарня складає 26 км, до м. Білокуракине - 52 км. Таким чином, в порушення п. п. 8, 12 Інструкції інспектором поліції апелянта не було направлено до найближчого закладу охорони здоров`я. Натомість в самому направленні на огляд відсутні виявлені ознаки сп`яніння, та замість цього інспектором поліції зазначено, що огляд на виявлення ознак сп`яніння поліцейським не проводився. Таким чином, згідно письмового доказу - направлення на огляд, поліцейським не було виявлено жодних ознак сп`яніння, що унеможливлює вимоги поліцейського про проходження водієм медичного огляду та як наслідок притягнення особи до відповідальності за відмову проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з яких не вбачається, що цих осіб було запрошено поліцейським в якості свідків о 01 год. 00 хв. 09.05.2020р. Вказаний в поясненнях час запрошення не відповідає фактичним обставинам, адже даних осіб було запрошено після вже складання протоколу приблизно о 04 год. 00хв. 09.05.2020р. В обох письмових поясненнях зазначено про відмову від проходження огляду на ознаки алкогольного сп`яніння не апелянтом, а якимось громадянином ОСОБА_2 , в той час як прізвище апелянта ОСОБА_2 . Тобто в поясненнях містяться відомості опитаних осіб щодо невідомого апелянту громадянина ОСОБА_2 . В поясненнях містяться відомості про начебто ознайомлення апелянта з протоколом про адміністративне правопорушення, при цьому номер та дата складеного такого протоколу в поясненнях відсутні. 
В поясненнях зазначено, що свідки чули від гр. ОСОБА_2 (а не ОСОБА_2 ) запах алкоголю. Вказані відомості дійсності не відповідають, адже зі свідками апелянт не спілкувався взагалі. Протягом всього часу спілкування поліцейськими зі свідками та складання вказаних вище пояснень, апелянт знаходився в патрульній машині поліцейських, що робить неможливим почути свідками запах алкоголю від апелянта. Зазначені вище свідки в суд першої інстанції викликані та допитані не були.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник Лісечко О.С. підтримали у повному обсязі апеляційну скаргу і просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутності складу у його діях адміністративного правопорушення.

Перевіривши витребувані із Троїцького районного суду Луганської області матеріали провадження про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши його та особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення,- ОСОБА_13 , пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає за такими підставами.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищезазначені вимоги закону судом виконані.

Так, із змісту складеного 09 травня 2020 року протоколу про адміністративне правопорушення БР № 009697 (а.п.1), який складений поліцейським СРПП Білокуракінського ВП ОСОБА_13 у с.Лозно-Олександрівка по вул.Магістральній,76, встановлено, що 09 травня 2020 року, о 01 годині 05 хвилин водій керував автомобілем DAEWOO LANOS, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук), від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Від підпису у протоколі ОСОБА_2 відмовився і його автомобіль був переданий ОСОБА_14 на тимчасове зберігання.

Крім того, на підставі складеної поліцейським ОСОБА_13 постанови від 09.05.2020 року ОСОБА_2 підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.126 КпАП України у вигляді штрафу розміром 425 грн.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_13 пояснив, що 09 травня 2020 року він був на чергуванні і пізно вночі, разом із направником побачив, як у с. Лозно-Олександрівка поблизу автомобіля чорного кольору ДЄУ Ланос декілька осіб розпивають спиртні напої.
Повертаючись невдозі назад по дорозі, вони вже помітили цей автомобіль у русі, водій автомобіля не зупинявся, не дивлячись на увімкнуті сині та червоні проблискові маячки на службовому автомобілі поліції.
Водій автомобіля зупинився вже поблизу свого двору у с.Вівчарове, від нього було чути явні ознаки алкогольного сп`яніння, він не мав ані паспорту, ані водійського посвідчення. Прибулі родичі - батько ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_4 надали працівникам поліції паспорт ОСОБА_2 , транспортний засіб був переданий ОСОБА_4 , і ним, ОСОБА_13 , була складена частина протоколу.

Оскільки ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а свідків уночі у с.Вівчарове знайти не вдалось, то поліцейські разом із ОСОБА_2 у салоні службового автомобілю прослідували у с.Лозно-Олександрівка, де на території АрАТ "Агротон" у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду, це було зафіксоване камерами і протокол був складений у повному обсязі. 

Пояснення свідка доповнюються фрагментом дослідженого апеляційним судом відеозапису(1), із якого убачається, що службовим автомобілем працівниками поліції здійснюється переслідування автомобіля чорного кольору НОМЕР_1 і його зупиняють.
Відеозапис здійснений із використанням технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-і кінозйомки, і, відповідно до вимог ст.251 КпАП України, визнається доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - працівників ПРАТ "Агротон" свідчать про те, що вони були запрошені 09 травня 2020 року, о 01 годині 20 хвилин у якості свідків під час відмови водія від проходження медичного огляду на предмет алкогольного чи іншого сп`яніння.
Аналогічні пояснення надали допитані апеляційним судом свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і, під час допиту підтвердили відтворений ним фрагмент відеозапису, під час якого ОСОБА_2 відмовляється у їх присутності від запропонованого поліцейським ОСОБА_13 медичного огляду.

ОСОБА_2 під час пояснень у апеляційній інстанції не заперечував тієї обставини, що працівники поліції після його затримання шукали свідків, щоб зафіксувати його відмову від проходження медичного огляду і знайшли їх на території підприємства "Агротон" у с. Лозно-Олександрівка.
Обставина зазначення у поясненнях іншого прізвища ( ОСОБА_2 ), фонетично похідного від прізвища " ОСОБА_2 " не є підставою для визнання цих пояснень недопустимими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення від 09.05.2020 року ( а.п.2) за формою та змістом, а також строками його складання і додатками, відповідає вимогам ст.254,256 КпАП України і не зазначення у ньому технічних характеристик засобів відео зйомки не є підставою для визнання його недопустимим доказом.

Допитані у суді апеляційної інстанції родичі ОСОБА_2 - свідки ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_4 (сестра) надали пояснення, зміст яких не спростовує висновків суду щодо доведеності провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Право на захист ОСОБА_2 ( на порушення якого він посилається у апеляційній скарзі в обґрунтування його відсутності у судовому засіданні суду апеляційної інстанції) було поновлено під час апеляційного перегляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення: особа надавала свої пояснення, у її присутності допитувались свідки та відтворювались дані відеокамер, досліджувались матеріали провадження.

Таким чином, суд першої інстанції на підставі сукупності доказів правильно встановив наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України і наклав адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України, та строків його, передбачених ст.38 КпАП України.
Доводи, наведені у апеляційній скарзі ОСОБА_2 не спростовують встановлених судом обставин і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.130,294 КпАП України, суддя

                                        постановила:

Постанову Троїцького районного суду Луганської області від 30 червня 2020 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя                                                        О.В.Рябчун