КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

               Справа № 22-ц/824/8449/2020                                     Головуючий у 1-й інстанції: Бусик О.Л.
          757/4714/20                                                                                 Доповідач-Чобіток А.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
10 серпня  2020 року Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого - Чобіток А.О. 
суддів - Немировської О.В.,  Ящук Т.І.  
секретар - Зиль Т.С. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2   на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року в справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2   до судді Верховного суду Калараша А.А. про стягнення моральної та матеріальної шкоди , - 
 
у с т а н о в и в :
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом  до судді Верховного суду Калараша А.А. про стягнення моральної та матеріальної шкоди.
 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження з тих підстав, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Не погоджуючись з указаною ухвалою   суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Уважають ухвалу суду незаконною та необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. 
 
Перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, обговоривши  доводи апеляційної скарги, дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції  приходить до наступного.
 
           Із позовної заяви  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року,  позов ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, прокуратури Черкаської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишено без задоволення. Указані судові рішення були оскаржені заявниками в касаційному порядку, але ухвалою від 27.12.2019 року суддя Верховного Суду Калараш А.А. визнав їх позов малозначним та повернув касаційну скаргу без розгляду, що, на думку заявників, є порушенням всіх норм законів та навіть Конвенції ЄСПЛ. Уважають, що вказаними діями  суддя Верховного Суду Калараш А.А., завдав їм моральної та матеріальної шкоди. Тобто фактично, заявники не погоджуються із процесуальним рішенням судді.
 
      Статтею 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства( п. 1 ч. 1)
 
Відмовляючи у відкритті провадження в даній справі, суд виходив з того, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних з розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання) нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.
 
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки до нього суд прийшов з дотриманням норм процесуального права.
 
 Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Верховний Суду в справі  № 636/5534/15 від 31.07.2019 року зазначив, що оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.
 
Саме така правова позиція висловлена і в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року в справі   № 521/18287/15-ц (провадження № 14-90цс18), від 21 листопада 2018 року   в справі № 757/43355/16-ц (провадження № 14-399цс18), від 29 травня  2019 року у справі № 489/5045/18 (провадження № 14-191цс19)..
 
Зважаючи на вказане, аргументи апеляційної скарги на увагу не заслуговують.
 
На підставі викладеного ухвала суду є законною та обґрунтованою , підстави до скасування якої відсутні.

 
Керуючись ст.ст. 374,375, 381-384,389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-
 
                                                            п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 , ОСОБА_2   залишити без задоволення.
 
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року залишити без змін.
 
  Постанова набирає законної сили з дня  її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів.

               Головуючий:                                                             А. О. Чобіток            
 
               Судді:                                                                         О.В. Немировська
 
                                                                                                    Т. І.  Ящук