ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/2109/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В., 

учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України",
відповідач - Публічне акціонерне товариство "Свіжачок",
відповідач - фізична особа-підприємець Чєрнєв Валентин Дем`янович,
відповідач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
відповідач - ОСОБА_4 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи-підприємця Чєрнєва В.Д. - ОСОБА_8.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу
ОСОБА_4 ,
на  ухвалу Центрального апеляційного господарського суду
від 13.04.2020
у складі колегії суддів: Коваль Л.А. (головуючий), суддя - Кузнєцов В.О., суддя - Чередко А.Є.,

у провадженні за позовом
Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України",
до Публічного акціонерного товариства "Свіжачок",
фізичної особи-підприємця Чєрнєва Валентина Дем`яновича,
ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,

про визнання недійсними в порядку ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" договорів:
- договору купівлі-продажу транспортного засобу (трактор МТЗ-82.1.26) від 18.04.2017, 
- договору купівлі-продажу транспортного засобу (трактор колісний Т-150К) від 18.05.2017, 
- договору купівлі-продажу транспортного засобу (причіп ЦТА-10) від 18.05.2017, 
- договору купівлі-продажу 2344/2017/465465 транспортного засобу (ГАЗ 33104) від 20.05.2017, 
- договору купівлі-продажу 2344/2017/462684 транспортного засобу (ВАЗ 212140) від 19.05.2017, 
- договору купівлі-продажу 2344/2017/454483 транспортного засобу (CHEVROLET CRUZE) від 13.05.2017, 
- договору купівлі-продажу (бункер завантаження кормів прицепний ЗКП-8А, дизель-електростанція 60Квт пересувна) від 07.06.2017, 
- договору купівлі-продажу (комбікормовий завод, мінікомбікормовий завод) від 09.06.2017, 
- договору купівлі-продажу (12 одиниць обладнання та устаткування) від 09.06.2017, 
в межах справи № 908/2109/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Свіжачок"

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до Господарського суду Запорізької області з заявою про визнання недійсними договорів в порядку статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинного на момент звернення до суду) у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Свіжачок".
2. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 клопотання Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про призначення судової товарознавчої експертизи та клопотання ліквідатора - арбітражного керуючого Зибіна А.О. про призначення судової товарознавчої експертизи задоволено частково;
призначено комплексну товарознавчу та автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, для визначення ринкової вартості майна, яке є предметом оскаржуваних договорів, станом на дату укладення цих договорів;
провадження з розгляду в межах справи № 908/2109/17 про банкрутство ПАТ "Свіжачок" заяв конкурсного кредитора - АТ "Ощадбанк" про визнання недійсними договорів, укладених боржником, було зупинено на час проведення комплексної товарознавчої та автотоварознавчої експертизи (до отримання результатів експертизи та повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області).
3. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.02.2020, зокрема, повідомлено ліквідатора керуючого Зибіна А.О., позивача - АТ "Ощадбанк", відповідачів та третіх осіб у справі про те, що дослідження об`єктів (колісних транспортних засобів) відбудеться 17.02.2020 року з 10 години 00 хвилин до 16 годині 00 хвилин (абз.2).
Ліквідатору - арбітражному керуючому Зибіну А.О., позивачу - АТ "Ощадбанк", відповідачам та третім особам у справі слід забезпечити прибуття експерта та безперешкодний доступ до об`єкта дослідження та належні умови праці (абз. 3).
Зазначено, що у випадку обґрунтованої неможливості визначення експертом ринкової вартості колісних транспортних засобів на дату укладання договорів, експерту визначити середню ринкову вартість колісних транспортних засобів станом на дати укладання договорів купівлі-продажу цих транспортних засобів, які вказані в ухвалі суду від 01.11.2018 (абз. 5).
4. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.02.2020, ОСОБА_4 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду першої інстанції в частині абзаців 2-3 та 5 резолютивної частини скасувати.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції:

5. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 відмовлено у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.02.2020.
5.1 Ухвала суду апеляційної інстанції вмотивована тим, що в силу положень ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та положень Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині не підлягає апеляційному оскарженню.
5.2 Враховуючи відсутність ухвали суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, в переліку судових рішень, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції з посиланням на пункт 1 частини 1 статті 261 ГПК України та враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 18/1544-10 від 19.06.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду від 13.04.2020, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 скасувати та направити справу для розгляду до суду апеляційної інстанції.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ
7. Ухвалою Верховного Суду від 27.05.2020, касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положенням статті 290 ГПК України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
8. ОСОБА_4 . 03.06.2020 здав до відділення зв`язку для направлення на адресу Касаційного господарського суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27.05.2020 заяву про усунення недоліків разом з доказами надсилання копії касаційної скарги іншим учасникам справи, листом з описом вкладення.
9. У зв`язку з відпусткою суддів Васьковського О.В. та Огородніка К.М. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 908/2109/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 23.06.2020.
10. Ухвалою Верховного Суду від 25.06.2020 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. (головуючий), Білоуса В.В., Жукова С.В., прийнято до провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 у справі № 908/2109/17.

Згідно з частиною 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з викладеного, розгляд касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 у справі № 908/2109/17 здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Справа № 908/2109/17 надійшла до Верховного Суду із Господарського суду Запорізької області 08.07.2020.

11.  Учасники справи у строки, визначені ухвалою Верховного Суду від 25.06.2020, правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористались, від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т. ч. таких, які б унеможливило б розгляд справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

12. В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції пунктів 11, 12 частини 1 статті 255 ГПК України, пункту 1 частини 1 статті 261 ГПК України, частин 1, 2 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
12.1 Скаржник доводить, що відповідно статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство.
12.2 Крім того, зазначає, що відповідно до положень пунктів 11, 12  статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені, зокрема ухвали про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

13. Відповідно до ст. 300 Господарського процесуального кодексу України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 15.01.2020 № 460-IX), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
З огляду на те, що ухвала суду апеляційної інстанції прийнята 13.04.2020, а касаційна скарга подана ОСОБА_4 04.05.2020, касаційне провадження здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України із замінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 15.01.2020 № 460-IX. Водночас, Суд касаційної інстанції надає оцінку правомірності оскарженого рішення суду апеляційної інстанції з урахуванням положень процесуального закону в редакціях, чинних на момент прийняття відповідних процесуальних актів (вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи).

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції.

14. Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
14.1 Стаття 129 Основного Закону серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
14.2 Відповідно до Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, для запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції маються передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
14.3 Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Sevices v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).
14.4 Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
14.5 Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".  
14.6 При цьому, як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").
14.7 Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
14.8 Згідно з частиною 2 статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається. Отже, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 ГПК України, є вичерпним.
14.9 Відповідно до частини 3 статті 255 ГПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
14.10 Норми Кодексу України з процедур банкрутства визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого суду в апеляційному та касаційному порядку.
14.11 Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.
14.12 Аналіз положень статті 255 Господарського процесуального кодексу України та положень статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок, що зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду, з урахуванням особливостей провадження у справах про банкрутство, встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.
14.13 Як вбачається з матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження була ухвала Господарського суду Запорізької області від 13.02.2020 виключно в частині абзаців 2-3 та 5 резолютивної частини, якою:
- повідомлено ліквідатора керуючого Зибіна А.О., позивача - АТ "Ощадбанк", відповідачів та третіх осіб у справі про те, що дослідження об`єктів (колісних транспортних засобів)    відбудеться 17.02.2020 року з 10 години 00 хвилин до 16 годині 00 хвилин (абз.2).
- зобов`язано ліквідатора - арбітражного керуючого Зибіна А.О., позивача - АТ "Ощадбанк", відповідачів та третіх осіб у справі слід забезпечити прибуття експерта та безперешкодний доступ до об`єкта дослідження та належні умови праці (абз. 3).
- зазначено, що у випадку обґрунтованої неможливості визначення експертом ринкової вартості колісних транспортних засобів на дату укладання договорів, експерту  визначити середню ринкову вартість колісних транспортних засобів станом на дати укладання договорів купівлі-продажу цих транспортних засобів, які вказані в ухвалі суду від 01.11.2018 (абз. 5).
14.14 Відповідно до норм ГПК України, що регламентують право на апеляційне оскарження, вказану ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині, не віднесено до ухвал, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.
14.15 Так само, ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині, не може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі норм КУзПБ як така, що забезпечує рух судового процесу та не містить правових висновків, щодо суті заявленого спору чи провадження у справі про банкрутство боржника. 
14.16 За пунктом 1 частини 1 статті 261 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
14.17 Відтак, з урахуванням вимог ст. ст. 254, 255, 261 ГПК України ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що апеляційним господарським судом правомірно відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду першої інстанції від 13.02.2020 в оскаржуваній частині, як такої що не підлягає апеляційному оскарженню на підставі пункту 1 частини 1 статті 261 ГПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
15. Відповідно до пункту частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали суду апеляційної інстанцій - без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм процесуального права.
16.  Судові витрати

У зв`язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення. 

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 у справі № 908/2109/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                    В.В. Білоус

                                                                                                     С.В. Жуков