Ухвала
Іменем України 
28 вересня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-2222 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 24 червня 2020 року. 
 
Суть питання та встановлені судом обставини
 
Захисник ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно ОСОБА_5 вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2020 року та ухвали Тернопільського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, просить їх скасувати та закрити кримінальне провадження.
 
Мотиви Суду
 
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
 
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
 
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
 
Захисник просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження, однак взагалі не зазначає обґрунтування такої вимоги.
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник ОСОБА_4 вказує на незаконність постановлених відносно ОСОБА_5 судових рішень і наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, оцінки доказів та визнання їх недопустимими, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
 
Заслуговує на увагу той факт, що наведені у касаційній скарзі доводи захисника із їх обґрунтуванням є аналогічними із тими, що були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
 
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
 
З цих підстав Суд постановив:
 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 24 червня 2020 року залишити без руху і встановити їй строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:   
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                            ОСОБА_3