УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/174/20 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С. 
Категорія ч.1ст.130, ст. 185 КУпАП  Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 червня 2020 року                  м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

в с т а н о в и в :

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської від 24 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП та накладено адміністративні стягнення:
- за ст. 185 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн.
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Остаточне стягнення за сукупності правопорушень призначено за правилами ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 26.01.2020 року о 00 год. 50 хв. на 84 км а/д Київ-Чоп поблизу с. Кочерів, Радомишльського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.
26.01.2020 близько 03 год. 10 хв. на 84 км а/д Київ-Чоп поблизу с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області громадянин ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського ОСОБА_2 , при виконанні ним службових обов`язків, а саме не виконав вимогу про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 намагався покинути на автомобілі місце події та перешкоджав евакуації зазначеного транспортного засобу.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень.
Вказує, що копію судового рішення отримав лише 06 травня 2020 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.
Також, зазначає, що суд належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи та розглянув справу у його відсутність, що є порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».
Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував всі обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.
Вказує, що висновки суду про те, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків не відповідають фактичним обставинам справи. Свідки не були присутні під час зупинки автомобіля, вони лише потім підписали вже складений протокол зі слів працівників поліції.
Крім цього, зазначає, що суд здійснював виклик в судове засідання за адресою: АДРЕСА_1 , хоча він проживає по АДРЕСА_2 . 
Під час складання протоколу працівники поліції повідомили йому, що розгляд справи буде здійснюватися за місцем його проживання, Бердичівським міськрайонним судом, а в подальшому йому стало відомо що справа щодо нього була розглянута Радомишльським районним судом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, від якого останній відмовився.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю, незв`язна мова, порушення координації рухів) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

       Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків та у закладі охорони здоров`я) відмовився.
Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який був оглянутий в суді апеляційної інстанції, підтверджує зазначені обставини та спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та про відсутність свідків, з цих відеозаписів також вбачається, що він мав ознаки алкогольного сп`яніння, відмовлявся виконувати неодноразові вимоги працівників поліції надати документи для огляду та інші законні вимоги працівників поліції.
Працівник поліції ОСОБА_2 , в апеляційному суді підтвердив зазначені обставини та пояснив, що 26.01.2020 року о 00 год. 50 хв. а/д Київ-Чоп поблизу с. Кочерів, Радомишльського району, Житомирської області було зупинено автомобіль Daewoo Lanos, під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки сп`яніння та було запропоновано у присутності двох свідків пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я від якого останній відмовився. 
Крім цього зазначив, що водій відмовлявся надати документи, сперечався, до нього було застосовано спец засоби, оскільки під час евакуації транспортного засобу він раптово сів за кермо та намагався здійснити рух з місця, внаслідок чого міг створити небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Працівник поліції Бучишкан В.В ОСОБА_9 , в апеляційному суді також підтвердила зазначені обставини та надала аналогічні пояснення.

Апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_3 про безпідставність зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а також про те, що останньому не дали можливості пройти огляд на місці та в медичному закладі, оскільки ці пояснення спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення з підстав відсутності ОСОБА_1 при судовому розгляді.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 , в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП та право на участь у судовому розгляді було відновлено.

Крім того, при складанні протоколу ОСОБА_1 вказав адресу проживання АДРЕСА_1 , також йому було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повністю оголошено зміст протоколу (ч.1 ст. 130 КУпАП), підписувати і отримувати який він відмовився і повідомлено про місце розгляду справи Радомишльським районним судом за місцем вчинення правопорушення.

За вказаною адресою суд тричі (26.02.20, 27.03.20, 24.04.20 р.) направляв рекомендовані повідомлення, які повернулися до суду з підстав їх не вручення, а саме з відміткою «за закінченням терміну зберігання» і розглянув справу лише за декілька днів до завершення строку визначеного ст. 38 КУпАП.

Лише в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав іншу адресу проживання АДРЕСА_2 повідомивши в суді, що змінив місце проживання, що свідчить про його несумлінну процесуальну поведінку.
Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до відповідальності повинна сумлінно користуватися своїми правами, не зловживати ними з метою затягування розгляду справи для спливу строків визначених ст. 38 КУпАП та уникнення особи від відповідальності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи. 

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської від 24 квітня 2020 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                        В.В. Ляшук