УХВАЛА

10 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 360/1525/20
адміністративне провадження № К/9901/22060/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача -Губської О.А.,
суддів: Загороднюка А.Г., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від        20 травня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від  04 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій щодо невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2015 рік; стягнення з грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 рік (14 календарних дні).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від  04 серпня 2020 року позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Головним управлінням національної поліції в Луганській області подано касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
За правилами частини першої    статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої        статті 129 Конституції України        серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає        стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої    статті 328 КАС України    не підлягають касаційному оскарженню судові рішення судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього    Кодексу    розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу    позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої    статті 12 КАС України    для цілей цього    Кодексу    справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні    Закону України "Про запобігання корупції"    займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду даної справи є нарахування та виплата грошової компенсації учаснику бойових дій за невикористані дні додаткової відпустки. Виключень щодо посади позивача у цій справі відповідно до пункту 1 частини шостої  статті 12 КАС України  у системному зв`язку з положеннями  статті 50 Закону України «Про запобігання корупції»  не встановлено.
Луганський окружний адміністративний суд відніс зазначену справу до категорії справ незначної складності та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Водночас аргументи скаржника про невідповідність судових рішень висновкам Верховного Суду, висловленим у справі №545/1881/16 відхиляються Верховним Судом, оскільки зміст судових рішень та встановлені судами обставини у цій справі не є подібними до правовідносин, що були предметом спору у справі №    545/1881/16.
Разом з тим, правовий висновок щодо спірних правовідносин викладений у постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі № 360/4127/19.
Верховний Суд відхиляє посилання заявника касаційної скарги на те, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес, оскільки наведені у ній доводи зводяться до переоцінки доказів у справі та не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до таких випадків. 
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої    статті 333 КАС України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями    248,    328,    333 КАС України, Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від        20 травня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від  04 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій щодо невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                                                                       О.А. Губська

Судді:                                                                                                                                                                               А.Г. Загороднюк

                                                                                                                                                                                                       О.В. Калашнікова