КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
_________________________
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
справа № 2-857/11                                 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Ларіонова Н.М.
 
07 липня 2020 року                                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
судді-доповідача - Саліхова В.В.
суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.,
секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 березня 2020 року за заявою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича про ухвалення додаткового рішення в справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мілоцький О.Л. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на його користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 7 600 грн.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 березня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви.
В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мілоцький О.Л. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення заяви в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що приватний виконавець під час розгляду заяви поніс витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується відповідними документами.
Інші учасники процесу відзив на апеляційну скаргу не подали.
У судовому засіданні Представник ПАТ «Універсал Банк» - Марач В.В. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити.
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7599/2020	
 Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи.
Від представника приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. - Гуримського О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю адвоката в інших судових засіданнях.
Дане клопотання відхилено колегією суддів, як необґрунтоване, враховуючи дату призначення розгляду апеляційної скарги.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності інших учасників цивільного процесу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк», перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає частковому задоволенню.
Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заява представника приватного виконавця Мілоцького О.Л. про постановлення судом додаткового рішення не заснована на вимогах закону.
З таким висновком суду не погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 2, 8, 12 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що учасник цивільного процесу має право на відшкодування витрат пов'язаних з правничою допомогою.
Встановлено, що у липні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просив визнати виконавчий лист №2-857/11, виданий Подільським районним судом м. Києва 23.04.2015 таким, що не підлягає виконанню. У заяві заінтересованою особою зазначено - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького О.Л.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.
Представник приватного виконавця Мілоцького О.Л. - адвокатом Гуримським О.В., подаючи заяву до суду першої інстанції просив постановити додаткове рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Мілоцького О.Л. понесені витрати на правову допомогу в розмірі 7 600грн.
Посилався на те, що постановивши вищевказану ухвалу 18.02.2020, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат в цій частині, при цьому адвокатом Гуримським О.Л. в ході судового засідання 18.02.2020 було заявлено про стягнення даної суми та подані відповідні документи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вимоги заявника про ухвалення додаткового рішення підлягають розгляду.
Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що правосуддя не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання, що також є стадією судового розгляду, на яку розповсюджуються загальні процесуальні норми щодо судових витрат.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про відмову в задоволенні заяви з процесуальних підстав.
Вимоги апеляційної скарги про задоволення заяви в повному обсязі не підлягають вирішенню при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, оскільки дане питання не досліджувалося по суті Подільським районним судом м. Києва.
Вимога апеляційної скарги про стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги не підлягає задоволенню, оскільки розподіл судових витрат підлягає вирішенню при розгляді питання по суті.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для розгляду заяви по суті.
Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича задовольнити частково.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 березня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 09.07.2020.
 
Головуючий:                                                                       В.В. Саліхов

Судді:                                                                                   І.М. Вербова

                                                                                              Н.В. Поліщук