ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 808/7587/14

адміністративне провадження № К/9901/26714/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

за участю секретаря судового засідання - Загороднього А.А.,
учасники справи:
представник позивача - Коваль М.О., 
представник відповідача - Корольов О.О, 
розглянув у судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясопереробний комплекс ЛТД" до Головного управління ДПС у Запорізькій області, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від   05 липня 2016 року (суддя Татаринов Д.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від   04 жовтня 2016 року (судді: Шлай А.В. (головуючий), Прокопчук Т.С., Чабаненко С.В.) у справі №808/7587/14.
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "М`ясопереробний комплекс ЛТД" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.10.2014: 
- № 0003672201, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 5  268  702,00 грн, у тому числі за основним платежем у розмірі 3  512  468,00 гр., штрафними санкціями у розмірі 1  756  234,00 грн;
- № 0003662201, в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 30  320  362,00 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що господарські операції позивача з контрагентами мали реальний характер, що підтверджується належно оформленими первинними документами та відповідними судовими рішеннями, що набрали законної сили, натомість висновки контролюючого органу про відсутність реальних правових наслідків за господарськими операціями з контрагентами є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від   05 липня 2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від   04 жовтня 2016 року, позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 16.10.2014 № 0003672201 в повному обсязі та № 0003662201 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 30  320 362,00 грн.
4. Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того що позивач мав право на формування витрат за господарськими операціями з контрагентами з огляду на реальність здійснення таких операцій, що підтверджено зокрема і судовими рішеннями, що набрали законної сили, натомість висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені належними доказами.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від   05 липня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від   04 жовтня 2016 року.
6. Касаційний розгляд справи проведено у судовому засіданні відповідно до ст. 344 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з приводу правомірності якого виник спір у цій справі, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 22.09.2014 № 1008/08-28-22-01/36020655, оформленого за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2013, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог, зокрема підпункту 14.1.27, підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.56, підпункту 14.1.202, підпункту 14.1.244. пункту 14.1 статті 14, пункту 135.1, пункту 135.2. пункту 135.4.1 пункту 135.4, підпункту 135.5.5 пункту 135.5 статті 135, пункту 137.1 статті 137, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 3 512  468,00 грн та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на загальну суму 41 676  537,00 грн. 
Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що господарські операції позивача з контрагентами ТОВ «Черняхів-Агротрейд», ПП «Агрофірма «Хлібодар», ФГ «Тритон», ФГ «Амфіра», ТОВ «СТ «Агроінвест», ТОВ «ПК «Дніпровський», СФГ «Саксагань» не спричинили настання реальних правових наслідків, що виключає право позивача на формування валових витрат за такими господарськими операціями.
На підставі акту перевірки та вказаних висновків, контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.
Судами встановлено, що позивач мав взаємовідносини з контрагентами ТОВ «Черняхів-Агротрейд», ПП «Агрофірма «Хлібодар», ФГ «Тритон», ФГ «Амфіра», ТОВ «СТ «Агроінвест», ТОВ «ПК «Дніпровський», СФГ «Саксагань» на підставі договорів поставки (насіння соняшника).
В підтвердження реальності господарських операцій з вказаними контрагентами позивачем було надано копії документів, зокрема, договори, специфікації, видаткові накладні, складські квитанції, картки аналізу, рахунки, податкові накладні, товарно-транспорті накладні, рахунки фактур, акти приймання - передачі, акти прийому здачі виконаних робіт, договори складського зберігання, тощо.
Також судами встановлено, що позивачем до матеріалів справи було долучено судові рішення, зокрема якими встановлено факт здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Черняхів-Агротрейд», ПП «Агрофірма «Хлібодар», ФГ «Тритон», ФГ «Амфіра», ТОВ «СТ «Агроінвест», ТОВ «ПК «Дніпровський» (по ланцюгу постачання з Товариством з обмеженою відповідальністю «Черняхів-Агротрейд»), СФГ «Саксагань».
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2014 у справі № 808/8527/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014, вставлено факт реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «СТ «Агроінвест», шодо поставки соняшника. 
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2014 у справі №   808/8747/13-а вставлено факт реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Черняхів-Агротрейд», ПП «Агрофірма Хлібодар», ФГ «Амфіра», ФГ «Тритон» щодо поставки соняшника.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.06.2014 у справі № 808/702/14 вставлено факт реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ПК «Дніпровський» по ланцюгу постачання соняшника від ТОВ «Черняхів - Агротрейд».
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.12.2014 у справі № 808/7336/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2016, встановлено обставини реальність операцій з поставки насіння соняшника врожаю 2012 року на підставі договору №М593 від 07.11.2012.
Вказані судові рішення набрали законної сили.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги контролюючий орган перераховує порушення, які на його думку, було допущено позивачем та висновки, які вказані в акті перевірки. Вказує на те, що суди попередніх інстанцій надали неправильну оцінку доказам по справі, які свідчать про нікчемність договорів, укладених між позивачем та його контрагентами, не врахував інформацію, що була отримана від інших контролюючих органів, про відсутність господарюючих суб`єктів за податковими адресами, відсутність трудових ресурсів, необхідних для здійснення підприємницької діяльності, основних засобів, а також земельних ділянок, що виключає можливість вирощувати та реалізовувати продукцію сільськогосподарського призначення. Також під час перевірки позивача було встановлено, що ним до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, віднесено збитки від реалізації придбаної курячої продукції.
Контролюючий орган фактично просить здійснити переоцінку встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи.
9. Товариством надано заперечення на касаційну скаргу, в яких позивач вказує на правильність висновків судів попередніх інстанцій про безпідставність тверджень контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин):
10.1. Частина перша статті 72.
Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
10.2. Частина п`ята статті 254.
Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
10.3. Стаття 255.
Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.
11. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
11.1. Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14.
Витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
11.2. Пункт     44.1 статті     44.
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 
11.3. Підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134.
Об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
11.4. Пункт 138.2 статті 138.
Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
11.5. Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139.
Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
12. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:
12.1. Стаття 1.
11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
12.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
12.2. Частина 1 статті 9.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
12.3. Частина 2 статті 9.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Постанова, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, а встановлені в ній обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 
14. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
15. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту. 
16. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. 
17. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
18. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
19. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченні на позовну заяву, в апеляцій скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.
У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам у їх сукупності з дотриманням норм статей 70-72,  86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час розгляду справи судами) та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування об`єкту оподаткування податком на прибуток.
20. Суди враховуючи вищезазначені норми процесуального права, а також встановлені обставини в адміністративних справах № 808/8527/13-а,     №  808/8747/13-а, № 808/702/14, № 808/7336/14 щодо реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Черняхів-Агротрейд», ПП «Агрофірма «Хлібодар», ФГ «Тритон», ФГ «Амфіра», ТОВ «СТ «Агроінвест», ТОВ «ПК «Дніпровський» (по ланцюгу постачання з Товариством з обмеженою відповідальністю «Черняхів-Агротрейд»), СФГ «Саксагань», дійшли правильного висновку про протиправність оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень - рішень від 16.10.2014 № 0003672201 в повному обсязі та № 0003662201 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 30  320 362,00 грн.
Крім того, судами також було досліджено первинні документи, які згідно з п.  44.1 ст.  44 Податкового кодексу України, є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.
21. Посилання контролюючого органу, зокрема і в касаційній скарзі, на здійсненням позивачем операцій з придбання курячої продукції та подальшої реалізації її на експорт за цінами нижчими від ціни придбання, що призвело до збитків (7  633  382,00 грн) у 2013 році, що не було враховано судами при прийнятті рішень, також не заслуговує на увагу, з огляду на те, що господарські операції позивача з реалізації курячої продукції на експорт та отримання збитків не є предметом розгляду в цій справі, вказані правовідносини були предметом розгляду в адміністративній справі № 808/1545/15. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2015 позовні вимоги Товариства було задоволено та податкове повідомлення рішення від 16.10.2014 №000366201 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 11 356 173,00 грн (в тому числі і зменшення суми від`ємного значення у розмірі 7 633 382,00 грн відносно збитків від реалізації м`ясної продукції) визнано протиправним та скасовано. Вказане судове рішення набрало законної сили.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
22. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми, що регулюють спірні відносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від   05 липня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від   04 жовтня 2016 року слід залишити без задоволення.
23. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
24. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у справі № 808/7587/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Постанову в повному обсязі складено 11.09.2020.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова