СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2020 р.                                                                  Справа № 905/1713/19  

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання  Ярош В.В.

за участю представників:
позивач – Ясинецький Д.В.;
відповідач  - не з`явився   

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача (вх. №1533Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 25 травня 2020 року (суддя Левшиної Я.О.) у справі №905/1713/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дом “ДНЛ Груп”, м.Дніпро
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод”, м.Дружківка, Донецька обл.
про стягнення основного боргу у розмірі 6122533,63грн., інфляційних втрат у розмірі 73554,97грн., 3% річних у розмірі 154006,47грн., пені у розмірі 306126,68грн.

та за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод”, м.Дружківка, Донецька область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дом “ДНЛ Груп”, м.Дніпро
про стягнення штрафних санкцій у розмірі 310807,08грн., з яких 292297,14грн. – штрафні санкції за прострочення поставки товару, 18509,94грн. - штрафні санкції за неякісну продукцію

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий Дом “ДНЛ Груп” звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод про стягнення суми заборгованості у розмірі 6122533,63грн., з яких: 6122533,63 грн. - основний борг, 50319,63 грн. - інфляційні втрати, 50462,34 грн. - 3% річних, 566265,25 грн. - пеня.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод” подало зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дом “ДНЛ Груп” про стягнення штрафних санкцій у розмірі 310807,08 грн, з яких 292297,14 грн – штрафні санкції за прострочення поставки товару, 18509,94 грн - штрафні санкції за неякісну продукцію, яка була прийнята до спільного розгляду з первісним позовом ухвалою суду від 09.10.2019, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, визначено відповідачу за зустрічним позовом строк для подання суду відзиву на зустрічну позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача, до 15 днів з дня отримання цієї ухвали; визначено позивачу за зустрічним позовом строк для подання суду відповіді на відзив за зустрічним позовом до 5 днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу за зустрічним позовом у строк до п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив надати суду заперечення (за наявності).
Рішенням господарського суду Донецької області від 25 травня 2020 року (суддя Левшина Я.О.) у справі №905/1713/19 первісні позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дом “ДНЛ Груп”, м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод”, м. Дружківка, Донецька область про стягнення основного боргу у розмірі 6122533,63грн., інфляційних втрат у розмірі 73554,97грн., 3% річних у розмірі 154006,47грн., пені у розмірі 306126,68грн. Задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод” (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, буд. 7; ЄДРПОУ 37295825) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дом “ДНЛ Груп” (49000, м. Дніпро, вул. Дементьєва, буд. 12, кв. 30; ЄДРПОУ 35395547) основний борг у розмірі 6122533,63грн., 3% річних у розмірі 154006,47грн., пеню у розмірі 306126,68грн., інфляційні втрати у розмірі 73554,97грн., а також витрати з оплати судового збору у розмірі 99843,33грн. У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод”, м.Дружківка, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дом “ДНЛ Груп”, м.Дніпро про стягнення штрафних санкцій у розмірі 310807,08грн., з яких 292297,14грн. – штрафні санкції за прострочення поставки товару, 18509,94грн. - штрафні санкції за неякісну продукцію відмовлено.
Відповідач з рішенням суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане рішення, прийняти нове, яким стягнути з ТОВ  “Торговий Дом “ДНЛ Груп” на користь ТОВ “Корум Дружківський машинобудівний завод” суму штрафних санкцій в розмірі 310807,08 грн, у тому числі 292297,14 грн суму штрафних санкцій за прострочення поставки товару, 18509,94 грн суму штрафних санкцій за неякісну продукцію.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод” на рішення господарського суду Донецької області від 25 травня 2020 року у справі №905/1713/19 залишено без руху з підстав порушення вимог статті 258 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали суду ТОВ “Корум Дружківський машинобудівний завод” надав платіжне доручення №0000015023 від 12.06.2020 року про сплату судового збору. Ухвалою суду від 13.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду Донецької області від 25 травня 2020 року у справі №905/1713/19. Позивачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) протягом 5 днів з дня вручення ухвали (з урахуванням положень пункту 4 розділу Х “Прикінцеві положення” Господарського процесуального кодексу України). Призначено справу до розгляду на 17 серпня 2020 р. о 12:30   годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду.
Відзиву на апеляційну скаргу позивач не надіслав. У судовому засіданні підтримав рішення господарського суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з підстав її необґрунтованості.
У судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду надіслав клопотання, в якому зазначає про неможливість бути присутнім у засіданні суду через обмежувальні карантинні заходи. 
У відповідності до частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема, першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. 
Відповідно до частини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Колегія суддів зазначає, що при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Колегія суддів зазначає, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). 
Колегія суддів, керуючись наведеними нормами, з огляду на передбачений ст. 273 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на те, що явка представників не була визнана обов`язковою і їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідач, за наявними матеріалами у справі, у зв`язку з чим дійшла висновку про відмову у задоволенні  клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача,  розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) 18.01.2019 року укладений договір поставки №КДРМЗ/037-19 (далі договір), згідно з умовами п.п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором передати (поставити) у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення металевий прокат та вироби з металу (далі – продукція), в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, що є невід`ємними частинами до цього договору, а покупець – прийняти та оплатити продукцію, що поставляється у його власність відповідно до умов цього договору.
Пунктом 4.1 Договору встановлено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і в терміни, погодження сторонами в специфікаціях до цього договору.
Згідно з п. 4.2 договору в редакції протоколу розбіжностей №1 умови поставки продукції – FCA, згідно Інкотермс-2010.
Відповідно до п. 4.8 договору зобов`язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в погоджене місце призначення поставки в належній кількості, якості, комплектності, асортименті та в строки, погодження сторонами в договору і специфікаціях до договору. Зобов`язання покупця вважаються виконаними з моменту оплати поставленої продукції.
Умови поставки продукції – FCA, згідно Інкотермс-2010 (п. 4.2 договору в редакції протоколу розбіжностей №1).
Відповідно до п. 5.1 договору загальна сума договору визначається загальною сумою усіх специфікацій, що є невід`ємною частиною цього договору. У разі відхилення кількості фактично поставленої продукції від погодженої до поставки кількості, загальна вартість договору, змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції з розрахунку її ціни, вказаної у відповідних специфікаціях до договору. Толеранс (відхилення по кількості) поставленої продукції складає 10%, якщо інше не обумовлене сторонами у відповідних специфікаціях до договору. У кожному разі, загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати 30000000,00грн. без ПДВ на дату укладення договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання дозволу уповноваженого на те органу управління покупця.
Ціна на продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору (п. 5.2 договору).
Згідно п. 2.6 договору продукція приймається покупцем на підставі даних: за кількістю – у відповідності з фактичною кількістю продукції, що поставляється в узгоджене місце призначення поставки; за якістю – відповідно до якісних показників, вказаних в сертифікатах якості заводу-виробника, паспортах, а також згідно з технічними характеристиками та іншими додатковими вимогами до даної продукції, обговореними сторонами у відповідних специфікація до договору.
Відповідно до п. 2.7 договору якщо за результатами вхідного контролю при прийманні продукції по кількості, якості, асортименту, комплектності покупцем не виявлено невідповідності даним, вказаним в товаросупровідних документах, сертифікатах якості заводу-виробника, паспортах або додаткових вимогах до продукції, обумовлених сторонами у відповідній специфікації до договору, покупець за результатами приймання вправі в односторонньому порядку оформити акт приймання продукції по кількості і якості.
Якщо за результатами проведеного вхідного контролю при прийманні продукції по кількості, якості, асортименту, комплектності покупцем виявлено невідповідність даним, вказаним  в товаросупровідних документах, сертифікатах якості заводу-виробника, паспортах або додаткових вимогах до продукції, обумовлених сторонами у відповідній специфікації до договору чи іншій документації, що встановлює вимоги до продукції, покупець зобов`язується викликати постачальника телеграмою або технічними засобами зв`язку (електронним листом) для спільного приймання продукції (п. 2.8 договору).
Сторони передбачили, що за умовами п. 2.9 договору постачальник зобов`язується з урахуванням вимог, обумовлених п. 2.8 цього договору направити свого уповноваженого представника (представників) для участі в прийманні продукції по кількості, якості, асортименту, комплектності і для підписання акту невідповідності по кількості, якості, асортименту, комплектності (далі – акт невідповідності). Для підтвердження повноважень представника (представників) постачальника, постачальник видає представникові (представникам) довіреність на право участі в прийманні продукції, складання і підписання актів невідповідності, оформлену згідно з додатком №1, що є невід`ємною частиною цього договору. Прибуття представника постачальника без довіреності або з довіреністю, оформленою не відповідно з додатком №1, вважається сторонами як неприбуття представника постачальника.
В акті невідповідності зазначаються, зокрема, але не виключно: номер, дата цього договору, дата специфікації, за якою поставляється продукція; найменування, заводський номер продукції; дата поставки продукції, а також товаросупровідні документи; опис виявлених невідповідностей (по кількості, якості, асортименту, комплектності); місце і дата огляду продукції; склад комісії, висновки комісії; інші дані; підписи усіх членів комісії (п.2.10 договору).
Пунктом 2.11 закріплено, що договору при неявці представника постачальника впродовж 48 годин з моменту направлення виклику покупцем для участі в обстеженні виявлених невідповідностей/недоліків і складання акту невідповідності, приймання продукції по кількості, якості, асортименту, комплектності, здійснюється покупцем в односторонньому порядку шляхом складання і підписання відповідного акту невідповідності. В даному випадку, покупець зобов`язується направити акт невідповідності постачальнику впродовж 5-ти календарних днів з дати його підписання електронною поштою, з відправкою оригіналу поштою. Цей акт невідповідності є обов`язковим для виконання постачальником.
Відповідно до п. 2.12 договору якщо в результаті приймання продукції буде встановлено, що фактичні показники кількості і/або якості, асортименту, комплектності не відповідають даним, вказаним в товаросупровідній документації, сертифікаті якості заводу-виробника, паспорті, ТУ або іншій документації, передбачений для виду продукції, що поставляється, а також у разі поставки постачальником продукції, не погодженої сторонами у відповідних специфікаціях до договору, покупець має право:
- відмовитися від прийняття продукції і оплати її вартості, а у разі здійснення попередньої оплати продукції, вимагати повернення сплачених грошових коштів, впродовж 10 календарних днів з дати відправки письмової вимоги постачальнику;
- на заміну продукції;
- прийняти продукцію зі зменшенням її ціни, залежно від показників невідповідності якості і/або кількості і/або асортименту і/або комплектності продукції.
Повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому п. 2.5 цього договору, за умови здійснення постачальником попередньої оплати у розмірі витрат, пов`язаних поверненням продукції.
Відповідно до п. 2.13 договору постачальник зобов`язується за свій рахунок здійснити заміну неякісної продукції та/або здійснити допоставку непоставленої та/або некомплектної продукції, а також замінити частину продукції, яка не відповідає асортименту, впродовж 5 календарних днів з моменту складання/підписання акту невідповідності, якщо інший термін не визначений сторонами в акті невідповідності.
Згідно п. 5.4 договору розрахунки за продукцію, поставлену за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів від дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку і за умови належним чином оформленої податкової накладної, а також надання постачальником документів, передбачених розділом 4 цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.
Цей договір може бути скріплений печатками сторін, вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків, - до повного виконання сторонами грошових зобов`язань (п. 8.1 договору).
Господарським судом попередньої інстанції встановлено, що сторонами були підписані специфікації до договору поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019: №1 від 04.02.2019, №2 від 04.02.2019, №3 від 05.02.2019, №7 від 18.02.2019, №8 від 19.02.2019, №9 від 20.02.2019, №10 від 21.02.2019, №11 від 21.02.2019, №12 від 21.02.2019, №13 від 05.03.2019, №13 від 18.03.2019, №15 від 06.03.2019, №16 від 02.04.2019, №18 від 11.04.2019, №20 від 19.04.2019 в яких сторони узгодили поставку товару, його кількість, вартість, умови поставки. В специфікаціях визначено, що розрахунки за товар/продукцію здійснюються в порядку та терміни, передбачені договором.
На виконання умов договору, специфікацій позивач за первісним позовом відвантажив відповідачу продукцію за видатковими накладними: №361 від 04.02.2019, №362 від 04.02.2019, №395 від 05.02.2019, №536 від 15.02.2019, №543 від 15.02.2019, №579 від 19.02.2019, №580 від 19.02.2019, №644 від 21.02.2019, №659 від 22.02.2019, №666 від 22.02.2019, №667 від 22.02.2019, №668 від 22.02.2019, №833 від 06.03.2019, №834 від 06.03.2019, №835 від 06.03.2019, №995 від 18.03.2019, №996 від 18.03.2019, №1163 від 27.03.2019, №1296 від 05.04.2019, №1297 від 05.04.2019, №1491 від 17.04.2019, №1494 від 18.04.2019, №1495 від 18.04.2019, №1972 від 27.05.2019, №1973 від 27.05.2019, №1974 від 27.05.2019 на загальну суму 6719629,39грн. Вказана продукція була прийнята уповноваженими представниками відповідача, які діяли на підставі відповідних довіреностей.
Відповідач за первісним позовом 11.04.2019 року здійснив часткову оплату продукції в розмірі 516000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №10602 від 11.04.2019.
Також, відповідач за первісним позовом здійснив часткове повернення продукції на загальну суму 81095,76грн. відповідно до повернення постачальнику №5 від 06.03.2019, №6 від 06.03.2019, №82 від 13.06.2019.
Посилаючись на неналежне виконання грошових зобов`язань за договором поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019, позивач за  первісним позовом звернувся до господарського суду з даним первісним позовом.
Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий Дом “ДНЛ Груп” заявлено до стягнення (з урахуванням заяв про зменшення вимог від 06.11.2019 та про збільшення вимог від 28.03.2020) суму основного боргу у розмірі 6122533,63грн., інфляційних втрат у розмірі 73554,97грн., 3% річних у розмірі 154006,47грн., пені у розмірі 306126,68грн - штрафні санкції за прострочення поставки продукції та за неякісну продукцію.
Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
В силу приписів ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
У відповідності до ч.1 ст. 692 Цивільного Кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
За приписами ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 525 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 530 Цивільного Кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 629 Цивільного Кодексу України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.
Отже, укладений між позивачем та відповідачем договір поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019 є належною підставою для виникнення грошових зобов`язань, визначених його умовами.
Частинами 1, 2    ст. 692 цього Кодексу    визначено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений        інший строк оплати товару. Як було встановлено судом, сторони визначили у договорі поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019 та специфікаціях порядок оплати, у який покупець зобов`язаний сплатити суму за продукцію, а саме протягом 60 календарних днів від дати відвантаження (поставки) продукції.
Відповідно до ч. 1    ст. 202 Господарського кодексу України    та    ст.599        Цивільного кодексу України    за загальним правилом зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Матеріали справи містять докази того, що на виконання умов договору поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019 та специфікацій, ТОВ ТД «ДНЛ Груп» відвантажив ТОВ «Корум Дружківський машинобудівний завод» продукцію за видатковими накладними №361 від 04.02.2019, №362 від 04.02.2019, №395 від 05.02.2019, №536 від 15.02.2019, №543 від 15.02.2019, №579 від 19.02.2019, №580 від 19.02.2019, №644 від 21.02.2019, №659 від 22.02.2019, №666 від 22.02.2019, №667 від 22.02.2019, №668 від 22.02.2019, №833 від 06.03.2019, №834 від 06.03.2019, №835 від 06.03.2019, №995 від 18.03.2019, №996 від 18.03.2019, №1163 від 27.03.2019, №1296 від 05.04.2019, №1297 від 05.04.2019, №1491 від 17.04.2019, №1494 від 18.04.2019, №1495 від 18.04.2019, №1972 від 27.05.2019, №1973 від 27.05.2019, №1974 від 27.05.2019 на загальну суму 6719629,39грн.
Вказана продукція була прийнята уповноваженими представниками відповідача, які діяли на підставі відповідних довіреностей.
Відповідач здійснив 11.04.2019 часткову оплату продукції в сумі 516000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №10602 від 11.04.2019 року.
Також, відповідач здійснив часткове повернення продукції на загальну суму 81095,76 грн відповідно до повернення постачальнику №5 від 06.03.2019, №6 від 06.03.2019, №82 від 13.06.2019 року.
Решта заборгованості з оплати продукції за видатковими накладними №543 від 15.02.2019 -  в частині 243774,36грн., №579 від 19.02.2019, №580 від 19.02.2019, №644 від 21.02.2019, №659 від 22.02.2019, №666 від 22.02.2019, №667 від 22.02.2019, №668 від 22.02.2019, №833 від 06.03.2019, №834 від 06.03.2019, №835 від 06.03.2019, №995 від 18.03.2019, №996 від 18.03.2019, №1163 від 27.03.2019, №1296 від 05.04.2019, №1297 від 05.04.2019, №1491 від 17.04.2019, №1494 від 18.04.2019, №1495 від 18.04.2019, №1972 від 27.05.2019, №1973 від 27.05.2019, №1974 від 27.05.2019 в загальній сумі 6122533,63грн. залишилась не сплаченою.
На підставі наведених норм господарський суд дійшов висновку про неналежне виконання зобов`язань з боку відповідача, порушення  норм ст. 610 Цивільного кодексу України, прострочення грошового зобов`язання у розумінні ч. 1    ст. 612 цього Кодексу.
Статтею 625 Цивільного кодексу України  передбачений обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора сплатити заборгованість.
На підставі наведених норм, господарський суд дійшов висновку про задоволення первісного позову про стягнення суми основного боргу у розмірі 6122533,63 грн та пеню у розмірі 306126,68грн., 3% річних у розмірі 154006,47грн., інфляційні втрати у розмірі 73554,97грн.
Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
За умовами п. 6.8 договору (в редакції протоколу розбіжностей №1) у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець на письмову вимогу постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, але не більше 5% від простроченої суми. Штрафні санкції починають діяти з 15 доби з дня фактичної не оплати заборгованості.
Як зазначалось вище, умовами договору поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019 та специфікацій сторони встановили порядок оплати, у який покупець зобов`язаний сплатити суму за продукцію, а саме протягом 60 календарних днів від дати відвантаження продукції.
Отже, позивач здобув право вимоги сплати заборгованості за видатковими накладними: №543 від 15.02.2019 – 17.04.2019, №579 від 19.02.2019, №580 від 19.02.2019, №644 від 21.02.2019 – 23.04.2019, №659 від 22.02.2019, №666 від 22.02.2019, №667 від 22.02.2019, №668 від 22.02.2019 – 24.04.2019, №833 від 06.03.2019, №834 від 06.03.2019, №835 від 06.03.2019 – 07.05.2019, №995 від 18.03.2019, №996 від 18.03.2019 – 18.05.2019, №1163 від 27.03.2019 – 28.05.2019, №1296 від 05.04.2019, №1297 від 05.04.2019 – 05.06.2019, №1491 від 17.04.2019, №1494 від 18.04.2019, №1495 від 18.04.2019 – 19.06.2019, №1972 від 27.05.2019, №1973 від 27.05.2019, №1974 від 27.05.2019 – 27.07.2019.
Отже, на думку, колегії суддів, господарський суд першої інстанції правомірно задовольнив позові вимоги.
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, госопдарський суд виходив з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи,  сторони специфікаціями до договору поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019 узгодили базисні умови поставки, обсяги та строки відвантаження.
 За умовами специфікації №2 від 04.02.2019 відвантаження товару на суму 143280,60грн. мало відбутись у строк до 10.02.2019. В пункті 2 вказаної специфікації визначені базисні умови поставки: FCA (склад продавця, м. Дніпро) у відповідності до Правил “Інкотермс-2010”. Порядок оплати визначений з відстроченням платежу на 60 календарних днів від дати відвантаження товару. 
 Відповідно до специфікації №10 від 21.02.2019 строк відвантаження товару на суму 982302,75грн. визначений - до 28.02.2019. Згідно п.2 специфікації базисні умови поставки: FCA (склад продавця, м. Дніпро) у відповідності до Правил “Інкотермс-2010”. В п. 3 специфікації визначений порядок оплати - відстрочення платежу на 60 календарних днів від дати відвантаження - товару.
Згідно Міжнародних правил “Інкотермс-2010” FCA (Free Carrier (... named place) Франко перевізник (... назва місця). Термін "франко-перевізник" означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Даний термін може бути використаний під час перевезення будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.
Тобто, відвантаження товару, визначеного у специфікаціях №2 від 04.02.2019, №10 від 21.02.2019, мало відбутись зі складу продавця у м. Дніпро.
Згідно специфікації №18 від 11.04.2019 поставка товару на суму 1079752,56грн. мала відбутися  у строк до 16.04.2019, поставка товару на суму 885528,00грн. – у строк до 08.05.2019.
За умовами специфікації №19 від 16.04.2019 поставка товару на суму 227838,00грн. мала відбутися у строк до 22.04.2019, та поставка товару на суму 333192,00грн. – до 30.04.2019. 
Відповідно до специфікації №20 від 19.04.2019 поставка товару на суму 260866,80грн. мала відбутися  у строк до 30.04.2019. 
В пункті 2 специфікацій №18 від 11.04.2019, №19 від 16.04.2019, №20 від 19.04.2019 визначені базисні умови поставки: EXW - склад постачальника м. Дніпро. При цьому, в п.5 специфікації передбачено, що розрахунки за товар здійснюються в порядку та терміни, передбачені договором. 
Згідно Міжнародних правил “Інкотермс-2010” EXW (EX Works (... named place) Франко завод (... назва місця). Термін "Франко завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.
Тобто, сторонами в договорі поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019 та специфікаціях до нього був передбачений обов`язок продавця відвантажити товар зі складу у м. Дніпро, а не поставити його своїм транспортом на адресу покупця.
В матеріалах справи містяться товарно-транспортні накладні Р361 від 04.02.2019, №Р666 від 22.02.2019, №Р833 від 06.03.2019, №Р1974 від 27.05.2019, за якими здійснювалось автоперевезення товару, відвантаженого Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий Дом “ДНЛ Груп” відповідно до умов договору поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019. Замовником (платником) автоперевезення у товарно-транспортних накладних визначений покупець - Товариство з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод”.
З матеріалів справи також вбачається, що покупцем оформлялись довіреності №349 від 04.02.2019, №478 від 14.02.2019, №566 від 21.02.2019, №740 від 05.03.2019, №1723 від 25.05.2019 на представників для отримання товару за договором поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019, які були визначені як відповідальні особи вантажоодержувача у товарно-транспортних накладних.
Доказів на підтвердження відмови постачальника відвантажити товар у строки, визначені специфікаціями №2 від 04.02.2019,  №10 від 21.02.2019, №18 від 11.04.2019, №19 від 16.04.2019, №20 від 19.04.2019 до договору поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019, позивачем за зустрічним позовом не надано.
Умовами п. 6.2 договору сторони передбачили відповідальність постачальника у разі непоставки, недопоставки продукції або її поставки з порушенням строків.
Таким чином, враховуючи передбачені сторонами базисні умови поставки - FCA (склад продавця, м. Дніпро) та EXW (склад постачальника м. Дніпро), ненадання позивачем за зустрічним позовом доказів ухилення відповідача від виконання зобов`язання відвантажити товар у встановлені у специфікаціях №2 від 04.02.2019,  №10 від 21.02.2019, №18 від 11.04.2019, №19 від 16.04.2019, №20 від 19.04.2019 до договору поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019 терміни, санкції за непоставку, недопоставку продукції, у господарського суду, на думку судової колегії були підстави для відмови у задоволенні зустрічного позову вимог в цій частині.
Щодо заявлених до стягнення штрафів, передбачених п.п 6.3 6.4 договору, слід зазначити наступне.
В матеріалах справи міститься акт ТОВ “Корум ДрМЗ” №63 від 20.02.2019 про виявлені невідповідності в ході проведення вхідного контролю ТМЦ, а саме кругу 250 ст.40ХН, кругу 330 ст. 20Н2Н4А, кругу 320 ст. 20Х2Н4А. У вказаному акті зазначено про невідповідність раковин кругу 330 ст. 20Н2Н4А та кругу 320 ст. 20Х2Н4А.
Позивачем за зустрічним позовом наданий лист №05-361 від 20.02.2019, у якому ТОВ “Корум ДрМЗ”, посилаючись на акт №63 від 20.02.2019, просило направити компетентних представників постачальника для приймання участі в комісії по встановленню причин виявлених невідповідностей та оформленню двостороннього акту та повідомило, що у випадку неявки представників постачальника, акт буде складений в односторонньому порядку. Доказів направлення вказаного листа будь-якими засобами зв`язку, в тому числі визначеними в п. 2.8 договору, позивач за зустрічним позовом не надав.
Судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах справи також відсутній акт невідповідності по кількості, якості, асортименту, комплектності, передбачений п.п. 2.9-2.11 договору.
Відповідно до п. 6.3 договору в редакції протоколу розбіжностей №1 у разі поставки неякісної або некомплектної продукції або продукції, яка не відповідає асортименту або кількості, постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 5% вартості такої продукції.
У разі прострочення постачальником строків заміни поставленої неякісної або некомплектної продукції, або продукції яка не відповідає асортименту, або недопоставки продукції, постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 5% від вартості неякісної, некомплектної, такої, що не відповідає асортименту, недопоставленої продукції (п. 6.4 договору).
Враховуючи недоведення факту поставки неякісної продукції за специфікацією №8 від 19.02.2019 на суму 74039,76грн. належними доказами, підстави для застосування відповідальності, передбаченої п.п. 6.3, 6.4 договору поставки №КДРМЗ/037-19 від 18.01.2019 відсутні.
Колегія суддів вважає, що зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини не є підставою для звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки.
Згідно зі  ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,    вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, тому рішення господарського суду Донецької області від 25 травня 2020 року у справі №905/1713/19 слід залишити без змін. 
Отже, в силу приписів              ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача, судові витрати понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись  ст. 129 Конституції України, ст.ст.  129,  269,  270,  273, п. 1 ч. 1 ст.      275, ст. ст.  276,      281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Корум Дружківський машинобудівний завод” на рішення господарського суду 25 травня 2020 року у справі №905/1713/19 залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Донецької області від 25 травня 2020 року у справі №905/1713/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.08.2020 року.

Головуючий суддя                                                                         Ільїн О.В.  

Суддя                                                                                                Склярук О.І.

Суддя                                                                                                Хачатрян В.С.