ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«01» жовтня 2020 року м. Херсон

Справа № 661/690/20 Провадження № 22-ц/819/1187/20
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя – доповідач)	Воронцової Л. П.	
суддів:	Ігнатенко П. Я.,	
  	Полікарпової О. М.	
секретар	Литвиненко В. О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Бойко М. Є. від 12 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між банком та ОСОБА_1 договору від 21 лютого 2018 року остання отримала кредит у розмірі 2 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею заява, разом з «Умовами і правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку» складає між нею і банком договір.
Відповідач, у порушення умов договору, належним чином зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого станом на 08 грудня 2019 року має заборгованість в сумі 53 228,79 грн, яка складається з: 38 653,10 грн – заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2 757,76 грн – заборгованості за простроченими відсотками; 8 807,04 грн – заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; штрафів: 500 грн – фіксована частина; 2 510,89 грн – процентна складова, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 травня 2020 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що відповідачем не були спростовані докази надані Банком на підтвердження наявності кредитної заборгованості; відповідно до підписаної анкети-заяви, відповідач ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, розуміє їх зміст та підтверджує, що в подальшому зобов`язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на офіційному сайті Банку; згідно висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 755/2720/16-ц договір приєднання жодного підпису відповідача під публічно розміщеними Умовами і правилами закон не вимагає; суд першої інстанції, не погоджуючись із розрахунком заборгованості наданим банком на підтвердження своїх аргументів, не надав свій розрахунок, чим ухилився від своїх прямих обов`язків, зокрема, від здійснення правосуддя. 
Відповідач з заявою про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції не звертався, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності визначеного договором порядку нарахування відсотків за користування кредитом позовні вимоги банку про стягнення простроченого тіла кредиту (до якого включено відсотки за користування кредитним коштами) є необґрунтованими.
Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 21 лютого 2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг /а. с. 10-11/.
Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції позивачем надано суду підписану відповідачкою 21 лютого 2018 року довідку про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту), яка долучена судом до матеріалів справи з метою всебічного встановлення обставин, що мають значення для справи, у якій зазначено: «Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування» /а. с. 107-110/.
У вказані довідці зазначено: процентна ставка у пільговий період становить 0,01 % річних, поза межами пільгового періоду 42 % річних для картки «Універсальна Голд» та 43,2 % річних для картки «Універсальна»; при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 84 % річних для картки «Універсальна Голд» та 86,4 % річних для картки «Універсальна»; штраф за прострочення платежів більш ніж на 30 днів 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; внесення платежів щомісяця до 25 числа поточного місяця 5 % від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн та інші умови кредитування.
Тобто, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як складову частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21 лютого 2018 року шляхом підписання відповідачкою заяви.
При цьому колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, про те, що умови та правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Отже, матеріали справи свідчать про наявність між сторонами кредитних правовідносин на підставі кредитного договору № б/н від 21 лютого 2018 року у вигляді відновлювальної кредитної лінії з встановленим кредитним лімітом на платіжну карту, який був укладений сторонами шляхом підписання ОСОБА_1 анкети-заяви та довідки про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту).
Для здійснення операцій з отримання, користування та повернення кредиту, відповідачка, на підставі вказаного договору, отримала картку «Універтальна Голд» № НОМЕР_1 зі строком дії до березня 2021 року та № НОМЕР_2 зі строком дії до квітня 2022 року /а. с. 69, 103-104/.
Згідно виписки про рух коштів на рахунку ОСОБА_2 вбачається встановлення кредитного ліміту у сумі 2 500 грн та активне користування відповідачкою кредитними коштами, здійснення операцій: зняття готівки, оплати товарів, переказу на іншу картку /а. с. 66-67/.
Згідно довідки про розмір заборгованості за кредитом, наданої позивачем станом на 31 серпня 2019 року, заборгованість становить 53 228,79 грн, з яких: 38 653,10 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 757,76 грн – заборгованість за простроченими відсотками; 8 807,04 грн – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; штрафи: 500 грн – фіксована частина; 2 510,89 грн – процентна складова /а. с. 6-9/.
Однак, повністю з таким розміром заборгованості за кредитним договором, колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
З довідки про розмір заборгованості за кредитом ОСОБА_1 вбачається, що до заборгованості за простроченим тілом кредиту Банком включено проценти за користування кредитом, що є безпідставним.
Тому, колегія суддів, визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, виходить з різниці використаних відповідачкою кредитних коштів та сумою, внесеною останньою на погашення кредиту. Тобто, розмір заборгованості за тілом кредиту складає 19 166,00 грн (23 453,07 грн – 4 287,07 грн) /а. с. 6-8/.
Довідка про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту), яка підписана відповідачкою, містить в собі дані про встановлений розмір процентів у пільговий період 0,01 % річних, поза межами пільгового періоду 42 % річних для картки «Універсальна Голд»; при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту – 84 %; штраф за прострочення платежів більш ніж на 30 днів 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій та інші умови кредитування.
З позовної заяви вбачається, що крім заборгованості за тілом кредиту, АТ КБ «ПриватБанк» також просив стягнути з відповідачки заборгованість за простроченими відсотками станом на 31 серпня 2019 року у сумі 2 757,76 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у сумі 8 807,04 грн; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн та штраф (процентна складова) – 2 510,89 грн.
Колегія суддів погоджується, що сторони погодили проценти за користування кредитом і позивач надав розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 2 757,76 грн, які підлягають стягненню з відповідача, однак не погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 8 807,04 грн, виходячи з наступного.
У довідці про умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту), яка підписана відповідачкою, міститься умова, що при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту процентна ставка становить 84 % річних.
Згідно позовної заяви, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідачки заборгованість саме за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 8 807,04 грн /а. с. 9/. 
При цьому, у позовній заяві Банк обґрунтовував наявність заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України тим, що з 01 квітня 2019 року були впроваджені зміни до Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 84 % - для картки «Універсальна Голд».
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, процентні ставки, які застосовуються при визначенні суми боргу, яку боржник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора, поділяються на встановлені законом (три проценти річних від простроченої суми) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В довідці про умови кредитування не зазначено, що процентна ставка за невиконання зобов`язання за кредитним договором у розмірі 84% застосовується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21 лютого 2018 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємної частини спірного договору.
Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, передбачено, зокрема, що в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5 договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 84 % - для картки «Універсальна Голд».
Однак, матеріали справи не містять доказів, що саме цей Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, і які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як складову частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21 лютого 2018 року шляхом підписання відповідачем заяви.
Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 84 %.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у сумі 8 807,04 грн, як таких, що передбачені договором, задоволенню не підлягають.
Вимог про стягнення процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач не пред`явив.
Позовні вимоги про стягнення штрафів, на думку колегії суддів, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Умовами укладеного кредитного договору, викладеними в довідці про умови кредитування, визначено, що за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою, клієнт зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Таким чином, розмір процентної складової штрафу в даному випадку слід вираховувати з суми заборгованості за тілом кредиту, яка стягується судом, у розмірі 19 166,00 грн та суми заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 2 757,76 грн, а тому він становить 1 096,19 грн ((19 166,00 грн + 2 757,76 грн) х 5 %).
При прийнятті остаточного рішення у справі колегія суддів враховує також положення ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому підставами позову згідно зі ст. 175 ЦПК України, які суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а предметом позову, є спосіб захисту права, який він просить суд застосувати до відповідачів.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).
На підставі вище зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, рішення суду, як таке що прийняте з порушенням норм матеріального права і висновки якого не відповідають обставинам справи, підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 519,95 грн, що складається з: 19 166,00 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2 757,76 грн – заборгованості за простроченими відсотками; штрафів: 500 грн – фіксована частина; 1 096,19 грн – процентна складова.
Згідно вимог ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, враховуючи пропорційність задоволених вимог Банку, підлягає стягненню пропорційно задоволених вимог Банку (44 %) судовий збір, у розмірі 924,88 грн (2 102 х 44%), сплачений при подачі позовної заяви і 1 387,32 грн (3 153,00 грн х 44 %), сплачений при подачі апеляційної скарги, а всього 2 312,20 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 травня 2020 року скасувати, ухвалити нове.
Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 лютого 2018 року у розмірі 23 519,95 грн, що складається з: 19 166,00 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2 757,76 грн – заборгованості за простроченими відсотками; штрафів: 500 грн – фіксована частина; 1 096,19 грн – процентна складова.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» судовий збір сплачений при подачі позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 312,20 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Дата складання повного судового рішення 02 жовтня 2020 року.

Головуючий Л. П. Воронцова 

Судді: П. Я. Ігнатенко 

О. М. Полікарпова