Постанова
Іменем України
 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-12566/11
провадження № 61-4765св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Сімоненко В. М.,
суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач) 
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Едвайс» на постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року у складі суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Ящук Т. І., 
 
учасники справи:
заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Едвайс», 
заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «СЛ Девелопмент»,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст вимог
 
У червні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Едвайс» (далі - ТОВ «Едвайс»), заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «СЛ Девелопмент» (далі - ТОВ «СЛ Девелопмент»), звернулося до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Коновалова О. С., в якій заявник просив: визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Коновалова О. С. від 06 червня                         2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56549824 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 2-12566/11                         від 07 березня 2013 року неправомірною та скасувати її; визнати постанову приватного виконавця від 06 червня 2018 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 56549824 неправомірною та скасувати її; визнати розрахунок основної винагороди за ВП № 56549824 приватного виконавця неправомірним та скасувати його; визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця щодо неповернення виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києві № 2-12566/11 від 07 березня 2013 року ТОВ «СЛ Девелопмент» у зв`язку з відсутністю заміни стягувача у виконавчому листі Шевченківського районного суду м. Києві № 2-12566/11 від 07 березня                    2013 року з ПАТ «Брокбізнесбанк» на ТОВ «СЛ Девелопмент» до відкриття виконавчого провадження № 56549824.
 
Вимоги заявник обґрунтовує тим, що приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «СЛ Девелопмент»за відсутності ухвали суду в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 442 ЦПК України про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, в той час як стягувачем за вказаним виконавчим листом суду є ПАТ «Брокбізнесбанк»; рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача коштів, на виконання яких відкрито виконавче провадження, не дає приватному виконавцю права звертати стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, за відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або виконавчого напису нотаріуса з цього приводу; всупереч ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року у справі № 2-12566/11, в якій вказана сума для стягнення  5 783 237 грн 56 коп., приватний виконавець Коновалов О. С. на власний розсуд збільшив суму стягнення та суму виконавчого збору, встановивши їх з розрахунку суми стягнення 725 489 доларів 25 центів США.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Коновалова О. С. щодо неповернення виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києві №2-12566/11                                від 07 березня 2013 року. ТОВ «СЛ Девелопмент» у зв`язку з відсутністю заміни стягувача у виконавчому листі Шевченківського районного суду м. Києві                               № 2-12566/11 від 07 березня 2013 року з ПАТ «Брокбізнесбанк» на ТОВ «Девелопмент» до відкриття виконавчого провадження № 56549824. Визнано незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Коновалова О. С. від 06 червня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56549824 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва №2-12566/11 від 07 березня 2013 року. В задоволенні решти вимог скарги  відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Шевченківським районним судом м. Києва  07 березня 2013 року видано виконавчий лист № 2-12566/11 про стягнення з ТОВ «Іст-Інвест», ТОВ «Едвайс», ОСОБА_1  солідарно  на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості в сумі 725 489 доларів 25 центів США, що еквівалентно 5 783 237 грн 56 коп., та виконавчий лист про стягнення з боржників в рівних частках судового збору на користь держави в розмірі 264 грн. Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у                      м. Києві Бочковським І. О. 22 квітня 2013 року на підставі виконавчих листів відкрито виконавче провадження № 37661278 та № 37661060. У вказаному виконавчому провадженні замінено стягувача з ТОВ «Капітал Гарант Інвест» на ТОВ «СЛ Девелопмент». 31 травня 2018 року виконавчий лист повернуто стягувачу.  Ухвала суду про заміну стягувача у виконавчому провадженні                          № 56549824 відсутня, а тому постанова приватного виконавця  виконавчого округу м. Києва Коновалова О. С. про відкриття виконавчого провадження №56549824  за заявою ТОВ «СЛ Девелопмент» за відсутності ухвали про заміну сторони виконавчого провадження до відкриття виконавчого провадження в порядку частини п`ятої статті  442 ЦПК України  є незаконною.  Щодо інших дій приватного виконавця в межах виконавчого провадження та вимог скаржника про визнання зазначених дій неправомірними і скасування їх, то вони не підлягають задоволенню, в силу того, що постанову про відкриття даного виконавчого провадження визнано незаконною, а, отже, в силу дискреційних повноважень приватного виконавця повинні бути скасовані.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині задоволення скарги та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні скарги ТОВ «Едвайс», заінтересована особа: ТОВ «СЛ Девелопмент» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Коновалова О. С. відмовлено. В іншій частині ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в частині відмови у задоволенні скарги ухвала суду першої інстанції заявником не оскаржується. При зверненні до приватного виконавця представником ТОВ «СЛ Девелопмент» було надано виконавчий документ, який відповідав всім вимогам законодавства, та заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження, відомості про заміну стягувача, яка відбулась на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року, а тому приватний виконавець Коновалов О. С.,  встановивши відсутність будь-яких, передбачених законодавством, підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження і надалі вчинив виконавчі дії. Тому висновок суду першої інстанції щодо незаконності постанови про відкриття виконавчого провадження через відсутність ухвали про заміну стягувача, постановленої за нормою частини п`ятої статті  442 ЦПК України  в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року                   № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», є необґрунтованим та не може бути підставою для задоволення скарги.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
 
(1) Доводи касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі ТОВ «Едвайс» просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «СЛ Девелопмент» за відсутності ухвали суду в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 442 ЦПК України про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, в той час як стягувачем за вказаним виконавчим листом суду є ПАТ «Брокбізнесбанк»; всупереч ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року у справі № 2-12566/11, в якій вказана сума для стягнення 5 783 237 грн 56 коп., приватний виконавець Коновалов О. С. на власний розсуд збільшив суму стягнення та суму виконавчого збору, встановивши їх з розрахунку суми стягнення 725 489 доларів 25 центів США. 
 
(2) Позиція ТОВ «СЛ Девелопмент»
 
У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «СЛ Девелопмент» зазначає, що товариству після заміни стягувача у виконавчому провадження повернуто виконавчий лист із правом повторного пред`явлення, що й було реалізовано шляхом звернення до приватаого виконавця. У такому випадку повторна заміна сторони у виконавчому провадженні не потребується. Заявник за апеляційною скаргою не оспорював правомірність розрахунку боргу приватним виконавцем в іноземній валюті, а тому посилання на такі обставини у касаційній скарзі є безпідставним. 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано із Шевченківського районного суду м. Києва                          від 02 жовтня 2018 року цивільну справу. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року цивільну справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами у складі колегії з п`яти суддів. 
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
08 лютого 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року                  № 460-IX (далі - Закон від 15 січня 2020 року № 460-IX).
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положеньЗакону від 15 січня 2020 року                     № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що Шевченківським районним судом м. Києва  07 березня 2013 року видано виконавчий лист № 2-12566/11 про стягнення з ТОВ «Іст-Інвест», ТОВ «Едвайс», ОСОБА_1  солідарно  на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості в сумі 725 489 доларів 25 центів США, що еквівалентно 5 783 237 грн 56 коп., та виконавчий лист про стягнення з боржників в рівних частках судового збору на користь держави в розмірі 264 грн. Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковським І. О. 
22 квітня 2013 року на підставі виконавчих листів відкрито виконавче провадження № 37661278 та № 37661060. Постановами старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління  юстиції у  м. Києві від 19 березня                        2015 року було замінено стягувача у цих виконавчих провадженнях з ПАТ «Брокбізнесбанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест».
06 вересня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Капітал гарант Інвест» та ТОВ «СЛ Девелопмент» укладено договір відступлення права вимоги,  у звязку з чим ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року замінено стягувача у виконавчих провадженнях  № 37661278 та № 37661060 з ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» на ТОВ «СЛ Девелопмент».  Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду             м. Києва від 10 квітня 2017 року.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т. О. від 31 травня 2018 року виконавчий лист повернуто стягувачу - ТОВ «СЛ Девелопмент» за його заявою (ВП № 37661278).
За заявою стягувача ТОВ «СЛ Девелопмент» виконавчий  лист подано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Коновалову О. С. і постановою від 06 червня 2018 року відкрито виконавче провадження                                 № 56549824.
При заміні стягувача у виконавчому провадженні суд керувався положеннями статті 378 ЦПК України(в редакції, чинній на час розгляду справи), згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справипро заміну стягувача, та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справипро заміну стягувача, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від                     20 листопада 2013 року № 6-122цс13. 
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.  
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року замінено стягувача у виконавчих провадженнях  № 37661278 та № 37661060 на ТОВ «СЛ Девелопмент», тобто АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» вибули із виконавчого провадження та втратили статус його сторони. Натомість права та обов`язки стягувача у виконавчому провадженні перейшли до ТОВ «СЛ Девелопмент». 
 
Відповідно до вимог статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
 
У спірних правовідносинах ТОВ «СЛ Девелопмент» набуло статусу стягувача на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня                        2016 року, а тому повторне звернення ТОВ «СЛ Девелопмент» до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження не потребується. 
 
Крім того, саме ТОВ «СЛ Девелопмент» після заміни стягувача у виконавчому провадження повернуто виконавчий лист із правом повторного пред`явлення, що й було реалізовано шляхом звернення до приватного виконавця. 
 
Статтею  26 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано початок примусового  виконання рішення, відповідно до якої виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема,  за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Згідно частини п`ятої цієї статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
 
Встановивши, що при зверненні до приватного виконавця представником ТОВ «СЛ Девелопмент» надано виконавчий документ, який відповідав всім вимогам законодавства, та заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження, відомості про заміну стягувача, яка відбулась на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року,  суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що приватний виконавець Коновалов О. С. правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження і надалі вчинив виконавчі дії. 
 
Заявник за апеляційною скаргою не оспорював правомірність розрахунку боргу приватним виконавцем в іноземній валюті, а тому посилання на такі обставини у касаційній скарзі є безпідставним з огляду на межі перегляду справи касаційним судом, визначені статтею 400 ЦПК України. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 410 ЦПК України).
Доводи скарги не дають підстав для висновку про порушення судомнорм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Едвайс» залишити без задоволення. 
 
Постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий                                                                     В. М. Сімоненко 

Судді:                                                                                А. А. Калараш

                                                                                             С. Ю. Мартєв

                                                                                         Є. В. Петров  

                                                                                          С. П. Штелик