УХВАЛА

25 червня 2020 року  
Київ
справа №420/6846/18
адміністративне провадження №К/9901/14831/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Смоковича М.І., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (ліквідаційна комісія) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Національної поліції в Луганській області (ліквідаційна комісія) в якому просив:
- визнати бездіяльність Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України у Луганській області при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в період часу з 07 липня 2014 року по 06 листопада 2015 року протиправною;
- визнати накази Головного управління МВС України у Луганській області №435 від 20 лютого 2015 року, №850 від 30 лютого 2015 року, №1136 від 30 квітня 2015 року, №1323 від 22 травня 2015 року, №2269 від 02 вересня 2015 року, №2716 від 27 жовтня 2015 року, №2797 від 25 листопада 2015 року, в частині нарахування ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО неправомірними;
- зобов`язати Головне управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області провести перерахунок ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в наказах ГУМВС України у Луганській області №435 від 20 лютого 2015 року,      №850 від 30 лютого 2015 року, №1136 від 30 квітня 2015 року, №1323 від 22 травня 2015 року, №2269 від 02 вересня 2015 року, №2716 від 27 жовтня 2015 року, №2797 від 25 листопада 2015 року в розмірах, обчислених в позовній заяві;
- стягнути кошти з Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області, на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції в період часу з 07 липня 2014 року по 06 листопада 2015 року на користь ОСОБА_1 в розмірі: 29729,69 (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень) 69 копійок, з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, в тому числі ССВ, перерахувавши зазначену суму на рахунок ОСОБА_1 АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_1 .
- зобов`язати Головне управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області надати ОСОБА_1 оновлену довідку про доходи за період проходження служби в ГУМВС України у Луганській області з 07 липня 2014 року по 06 листопада 2015 року із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в АТО з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 , та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок (ЄСВ) з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.
13 травня 2019 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.
04 березня 2020 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції скасовано в частині:
- зобов`язання Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області провести перерахунок ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в наказах ГУМВС України у Луганській області №435 від 20 лютого 2015 року, №850 від 30 лютого 2015 року, №1136 від 30 квітня 2015 року, №1323 від 22 травня 2015 року, №2269 від 02 вересня 2015 року, №2716 від 27 жовтня 2015 року, №2797 від 25 листопада 2015 року в розмірах, обчислених в позовній заяві;
- стягнення коштів з Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області, на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції в період часу з 07 липня 2014 року по 06 листопада 2015 року на користь ОСОБА_1 в розмірі: 29729,69грн., з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, в тому числі ССВ, перерахувавши зазначену суму на рахунок ОСОБА_1 АТ "Ощадбанк";
- зобов`язання Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області надати ОСОБА_1 оновлену довідку про доходи за період проходження служби в ГУМВС України у Луганській області з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в АТО з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 , та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок (ЄСВ) з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.
Ухвалено у цій частині постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області провести перерахунок ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в наказах ГУМВС України у Луганській області №435 від 20 лютого 2015 року,      №850 від 30 лютого 2015 року, №1136 від 30 квітня 2015 року, №1323 від 22 травня 2015 року, №2269 від 02 вересня 2015 року, №2716 від 27 жовтня 2015 року, №2797 від 25 листопада 2015 року в розмірах, обчислених в позовній заяві; зобов`язання Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області надати ОСОБА_1 оновлену довідку про доходи за період проходження служби в ГУМВС України у Луганській області з 07 липня 2014 року по 06 листопада 2015 року із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в АТО з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 , та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок (ЄСВ) з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.
Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (ліквідаційна комісія) на користь ОСОБА_1 грошову винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 липня 2014 року по 06 листопада 2015 року в розмірі 25571 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна)грн. 47 коп., з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, в тому числі єдиного соціального внеску, перерахувавши зазначену суму на рахунок позивача в АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_1 .
В іншій частині рішення залишено без змін.
На вказану постанову апеляційного суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 15 червня 2020 року.
Разом із касаційною скаргою позивачем подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що касаційна скарга подана позивачем втретє після усунення недоліків попередніх касаційних скарг, які повернуті ОСОБА_1 ухвалами Верховного Суду від 27 квітня 2020 року та 27 травня 2020 року.
Враховуючи, що вперше ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою з дотриманням процесуального строку на касаційне оскарження, а прийняття ухвал Верховним Судом про повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку, а також враховуючи повторне звернення позивача з касаційною скаргою у розумний строк, заявлене клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, наведені позивачем обставини є достатніми для визнання поважними підстав подачі касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)      особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є визнання протиправною бездіяльність Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України у Луганській області при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.
Як встановлено судами попередніх інстанцій наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 12 грудня 2014 року №97 полковника міліції ОСОБА_1, начальника Лутугинського районного відділу Головного управління МВС у Луганській області залучено до безпосередньої участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 перебуває на посаді Начальника відділу УПД ГУНП в Луганській області відноситься до категорії В посад державної служби (декларація за 2016 рік).
Отже, позивач є державним службовцем та не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 50 Закону України "Про запобігання корупції".
Суд першої інстанції в ухвалі від 29 грудня 2018 року дійшов висновку, що згідно з приписами статей 12, 257 КАС України ця адміністративна справа підлягає розгляду у загальному позовному провадженні, оскільки має значний обсяг доказів, кількість сторін та інших учасників справи.
Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 подано на підставі пункту 3    частини четвертої статті 328 КАС України. 
В обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження позивач посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»    у взаємозв`язку з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2014 року № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету».
Позивач покликається на те, що відповідно до вказаної норми індексація грошового забезпечення та грошова допомога для оздоровлення у період часу з 07 липня 2014 року по 02 лютого 2015 року мали бути включені до місячного грошового забезпечення, з якого нараховується грошова винагорода за безпосередню участь в АТО. 
Позивач вказує, що Верховний Суд відкрив касаційні провадження у справах № 360/2986/19 і № 360/1790/19 з подібними правовідносинами, однак остаточні рішення не прийняті.
Таким чином, ОСОБА_1 доведено наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року», яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодекс законів про працю тощо.
Суд звертає увагу на те, що вказаним законом доповнено розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»
Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Процесуальний строк на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №    420/6846/18 - поновити.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (ліквідаційна комісія) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної  хвороби (COVID-19) - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В.    Шевцова          
Судді                                                                                           Н.А. Данилевич
                                                                                          М.І. Смокович